Справа № 741/365/21 	Головуючий у 1 інстанції Киреєв О. В. 	
Провадження № 33/4823/404/21 	  	
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП 	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд в складі:
головуючого судді - Оседача М.М.,
за участі захисника-адвоката  - Яременка М.М., 
особи, що притягується до
адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2021 року, -

                                        В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий водієм КП «Шеун», Шевченківського району м. Києва, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , 

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі  10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.  
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 454 грн. 00 коп.

Як встановив суд, 14 березня 2021 року о 23 годині 18 хвилин у м. Носівка, Чернігівської області, по вул. Миколаївська ОСОБА_1 керував транспортним засобом (автомобілем) «FORD Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини), відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду ним була подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування та закриття провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Вважає, що вказане рішення винесено з порушенням законодавства про адміністративні правопорушення, оскільки судом було допущено спрощений підхід до розгляду даної справи про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що суд в основу оскаржуваної постанови поклав протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків ОСОБА_2 та    ОСОБА_3 , при цьому не дослідив наявний в матеріалах справи диск з відеозаписом, відповідно до якого свідки взагалі не були присутні на місці зупинки ОСОБА_1 , а також зауважує, що свідки, під час процедури щодо пропозиції пройти огляд на стан сп`яніння дійсно не залучалися, в судове засідання для дачі пояснень не викликалися, а отже, їх письмові пояснення є неналежними доказами по справі.  
При цьому, стверджує що правоохоронцями було порушено норми Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" (далі - Інструкція), затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України N 1452/735 від 09.11.2015 року, оскільки відповідно до норм викладених в ній, працівники поліції мали запропонувати пройти огляд на місці на стан алкогольного сп`яніння, а після відмови від проходження огляду на місці, запропонувати його здійснити у медичному закладі у встановленому законом порядку, однак такий порядок дотримано не було.
Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки про час та місце розгляду справи в суді першої інстанції належним чином не повідомлявся, в зв`язку з чим не був присутній під час її розгляду, а рішення в Єдиний державний реєстр судових рішень вчасно внесено не було, в зв`язку з чим подав апеляційну скаргу з пропущенням встановленого законодавством строку. 

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши   особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника Яременка М.М.,  які   висловились на підтримання викладених в апеляційній скарзі вимог,  дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, скаргу на постанову судді по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, доводи       ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження є обґрунтованими і, на думку суду, є поважними причинами, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи забезпечив у відповідності до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчиненого адміністративного правопорушення та навів докази, на основі яких у визначеному законом порядку встановив наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Не зважаючи на заперечення вини як самого ОСОБА_1 , так і його захисника, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції факт порушення п. 2.5 ПДР України, за яке передбачена відповідальність за ч. 1  ст. 130 КУпАП, що в даному випадку полягає у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому  законом порядку, у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується наявним в матеріалах справи доказами, зокрема:

- даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 472452 від 14 березня  2021  року, який є офіційним документом, що засвідчує факт вчинення правопорушення (а.с. 2);
- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, при цьому повідомив їм що вживав спиртні напої  (а.с. 3,4);
- актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 15 березня 2021 року, відповідно до якого, в зв`язку зі складанням протоколу про адміністративне правопорушення відносно    ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, автомобіль «FORD Mondeo», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 ,  було доставлено на спеціальний майданчик за адресою вул. Центральна. 15, м. Носівка, Чернігівської області (а.с. 7);
- відеоматеріалом, наявним у матеріалах справи та  дослідженим судом апеляційної інстанції.

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву. 

Наявним у справі про адміністративне правопорушення доказам  суд надав правильну оцінку та вірно встановив фактичні обставини справи щодо відмови особи, що притягується до адміністративної відповідальності від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за наявності підозри знаходження особи в такому стані.
Судом апеляційної інстанції були перевірені доводи апеляційної скарги щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення і визнані такими, що не знайшли свого фактичного підтвердження, оскільки проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду  особою, щодо якої порушується таке питання.

У зв`язку з викладеним, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення, щодо ОСОБА_1 складений за фактом відмови останнього від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом, а отже,  склад правопорушення в його діях є закінченим вже з моменту відмови від проходження обстеження у встановленому законодавством порядку.

Посилання викладене в апеляційній скарзі на те, що відеоматеріал не може слугувати доказом по справі, оскільки він не відповідає дійсності, так як є записом півторарічної давності, не заслуговує на увагу, оскільки до суду апеляційної інстанції а ні особою, що притягується до адміністративної відповідальності, а ні його захисником не було надано жодних підтверджуючих даних цієї версії, крім того, переглянутого відеоматеріалу вбачається, що перебіг подій, датованих 14- березня 2021 року цілком відповідають матеріалам справи. 
Крім того, вказаний відеозапис було додано до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 472452 від 14 березня  2021  року, який складено інспектором ВРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Лугиною Є.І., а отже є лише одним із доказів, на підтвердження даних, викладених у протоколі складеному повноважною на те особою.

Крім того, на зазначеному відеозаписі міститься чітке відображення того, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності на пропозицію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку – відмовився, при цьому сам зазначив про те, що вживав спиртні напої. 

Тому, в даному випадку, за допомогою відеофіксації працівники поліції виконали вимоги щодо здобуття доказів на підтвердження вини          ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого правопорушення.

При цьому, слід зауважити, що беззаперечним доказом наявності підозри особи, що притягується до адміністративної відповідальності перебування в стані алкогольного сп`яніння є відсторонення останнього від керування транспортним засобом, що підтверджується актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, яким автомобіль поміщено на штраф майданчик. 

Доводи апелянта  про те, що йому не було спочатку запропоновано пройти огляд за допомогою приладу «Драгер», а потім  в медичному закладі для виявлення стану алкогольного сп`яніння, не відповідає дійсності,  оскільки спростовується відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення,  відповідно до якого, після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та перевірки документів, йому працівниками поліції було відразу, за наявності підозри перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», від чого порушник категорично відмовився вказавши на те, що не заперечує вживання ним спиртних напоїв.  
Щодо доводів апелянта на безпідставне прийняття до уваги судом першої інстанції письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та    ОСОБА_3 , то вони є необґрунтованими, оскільки вказані свідки своїми поясненнями, які за своїм змістом є  логічними та послідовними, на ряду з іншими доказами  в черговий раз підтвердили наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАп. 
Посилання особи, що притягується до адміністративної відповідальності на те, що під час розгляду справи в суді першої інстанції були порушені його права, оскільки розгляд справи було здійснено без його особистої участі, не знайшло свого об`єктивного  підтвердження, оскільки    ст. 268 КУпАП визначений вичерпний перелік категорій справ про адміністративні правопорушення, участь у розгляді яких передбачає обов`язкову участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, проте ст. 130 КУпАП до цього переліку не входить. 
Крім того, 02 червня 2021 року ОСОБА_1 до суду першої інстанції подав заяву про відкладення розгляду справи, однак в наступне судове засідання не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки. 
Права, які на думку  ОСОБА_1   були порушені під час розгляду справи в суді першої інстанції, зокрема, надання показів, долучення до матеріалів справи інших доказів, заявлення клопотання про виклик свідків, та інше, були повністю поновлені та реалізовані під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, чим він і скористався, шляхом подачі клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , яке судом апеляційної інстанції  було задоволено, однак вказані свідки до апеляційного суду не з`явилися. 
Порушень закону, що тягнуть скасування постанови суду, як про це йде мова в поданій апеляційній скарзі, при апеляційному розгляді справи не було встановлено.
Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.  

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд - 

       Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП,  апеляційний суд - 

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   – залишити без задоволення, а постанову Носівського районного суду Чернігівської області від 11 червня 2021 року якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП – без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	М. М. Оседач