Справа № 342/266/21 
Провадження № 33/4808/393/21 
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Гайдич Р. М. 
Суддя-доповідач Шкрібляк 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2021 року м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – адвоката Васютина Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) захисника Васютина Я.В., на постанову судді Городенківського районного суду від 14 травня 2021 року, –
                                                   в с т а н о в и в:
Вказаною постановою   ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,-
визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) грн. 00 коп.
З постанови судді про дане адмінправопорушення вбачається, що 09.03.2021 о 16 год. 49 хв. по вул.Сагайдачного, в с.Торговиця ОСОБА_1 керував транспортним засобом – трактором  марки «МТЗ» б/н, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Alcotest 6810 Drager», результат тесту позитивний – 1,58 проміле. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (далі ПДР), за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.  
У своїй АС захисник Васютин Я.В. покликається на те, що постанова судді щодо його підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув його до адміністративної відповідальності. 
Просить постанову судді щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі за відсутності в останнього складу адміністративного правопорушення.            
В судове засідання 25.06.2021 року ОСОБА_1 не з`явився, хоча про дату та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Клопотань про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило.
В судовому засіданні захисник Васютин Я.В. пояснив, що його підзахисному ОСОБА_1 відомо про дату та час розгляду справи, однак через об`єктивні причини він не зміг з`явитися в засідання апеляційного суду та не заперечував щодо розгляду вказаної справи без його участі. Крім цього, зазначив, що повністю підтримує доводи поданої АС, просить її задовольнити та скасувати оскаржувану постанову судді.    
Заслухавши захисника ОСОБА_1 – адвоката Васютина Я.В., який просить скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи із нагрудних камер працівників поліції, вважаю, що АС слід задовольнити частково, виходячи із наступного. 
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності. 
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Згідно вимог ст.ст. 280 та 283 КУпАП, при розгляді справи про адмінправопорушення суддя зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адмінвідповідальності, а також інші обставини, необхідні для правильного вирішення справи. Постанова судді повинна бути законною і обґрунтованою.
Вказаних вимог закону суддя першої інстанції дотримався, однак не в повній мірі.
Так, при складенні протоколу ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП (а.с.1).
Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України  від  23.12.2005 року № 14 « Про практику застосування  судами України  законодавства у справах  про деякі злочини  проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні  правопорушення на транспорті» для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли останній почав рухатися.
Не зважаючи на заперечення захисника ОСОБА_1 – адвоката Васютина Я.В. у поданій АС винуватості його підзахисного у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина доводиться наявними в матеріалах справи доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231238 від 09.03.2021 року, з якого вбачається, що він 09.03.2021 о 16 год. 49 хв. по вул. Сагайдачного, с.Торговиця. керував транспортним засобом – трактором  марки «МТЗ» б/н, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу «Alcotest 6810 Drager», результат тесту позитивний – 1,58 проміле, зокрема у графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 зазначив, що «випив кілька пива їхав додому» (а.с.3); результатом алкотестера «Драгер» (а.с.8); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.5); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які додані до протоколу про адмінправопорушення про те, що ОСОБА_1 , в їх присутності, дійсно пройшов огляд для визначення стану сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», результат якого показав 1.58 % проміле (а.с. 6-7); письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 (а.с.29); переглянутими відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції камер працівників поліції під час апеляційного розгляду, з яких вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, і за результатами проведеного огляду на місці зупинки в присутності 2 свідків виявлено, що вміст алкоголю становить 1,82 проміле. На запитання працівників поліції, підтверджував, що вживав пиво. Будь-якої незгоди з вказаним результатом алкотестера «Драгер» ОСОБА_1 не пред`являв.  
За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.
Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до  положень ст.254 КУпАП.
Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231238 від 09.03.2021 року (далі - Протокол), складеного уповноваженою на те особою – інспектором СРПП відділення поліції №2 м. Городенка старшим сержантом поліції Боднарчуком М.Ю. на бланку відповідного зразка з серійним номером, містить підпис працівника поліції, а також підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 .
В протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції (далі - Інструкція), в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладено суть адміністративного правопорушення, яке відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.
Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу. 
Матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, як і не містять результатів такого оскарження. 
Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, що діяли станом на час вчинення правопорушення, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.
Так встановлено, що згідно ч.2  ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
З огляду на вище викладене, огляд проведений у відповідності до ст. 266 КУпАП.
Згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 « Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.
Доводи апелянта про те, що в порушення вимог КУпАП, працівники поліції не направляли ОСОБА_1 в медичний заклад для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими, оскільки як вбачається із матеріалів справи, не підтверджується факт висловлення його незгоди з результатом тесту проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння проведеного поліцейськими на місці зупинки. І він сам особисто в своїх поясненнях в протоколі зазначив про випивку пива перед керуванням ТЗ і під час керування яким він був зупинений працівниками поліції. Також не зазначив він в протоколі своєї незгоди з результатом тесту проведеного на місці зупинки, як і не надав суду доказів неправомірної поведінки поліцейських під час проведення ними його огляду на стан алкогольного сп`яніння після його зупинки в с.Торговиця чи під час встановлення його особи. Із переглянутого відеозапису під час апеляційного розгляду також не вбачається, щоб ОСОБА_1 висловлював свою незгоду із результатом алкотестера «Драгер».
Таким чином, суд приходить до висновку про те, що в діях ОСОБА_1 дійсно наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1  ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом, при цьому  перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.      
Твердження захисника Васютина Я.В. про те, що його підзахисний ОСОБА_1 керував транспортним засобом, однак не перебував в стані алкогольного сп`яніння, є необґрунтованим, є необґрунтованим, позаяк спростовуються, наявними в матеріалах справи доказами, а тому суддя суду першої інстанції прийшов до правильного висновку про його винуватість поза всяким розумним сумнівом. 
Дані твердження апеляційний суд розцінює, як спосіб захисту і такими, що  спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене.  
З урахуванням викладеного, доводи, викладені в АС захисника ОСОБА_1 – адвоката Васютина Я.В. про невинуватість, є необґрунтованими, та спростовуються перевіреними доказами в апеляційній інстанції.             

Разом з тим, як вбачається із резолютивної частини постанови суддя першої інстанції наклав на ОСОБА_1 окрім штрафу, в розмірі 10200 гривень, ще наклав стягнення у виді позбавлення його права керувати транспортними засобами на строк один рік. 
Як вбачається з наданих документів під час апеляційного розгляду захисником ОСОБА_4 , зокрема листа начальника Регіонального сервісного центру МВС в Івано-Франківській області, що громадянину ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортними засобами в сервісних центрах МВС не видавалось. 
Також, згідно листа завідувача сектору реєстрації сільськогосподарської техніки  головного управління  Держпродспоживслужби в Івано-Франківській області, вбачається що громадянину ОСОБА_1 посвідчення тракториста-машиніста не видавалось. 
Відповідно до п. 1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. 
Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія.       
За таких обставин ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, в контексті ПДР та Закону України «Про дорожній рух», позаяк в нього відсутнє посвідчення тракториста-машиніста на керування транспортним засобом.     
Згідно положень п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.   
За таких обставин, АС захисника ОСОБА_1 – адвоката Васютина Я.В. підлягає до часткового задоволення.        
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП суд, -  
                                            п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу  захисника ОСОБА_1 – адвоката Васютина Я.В. задовольнити частково.         
Постанову судді Городенківського районного суду від 14 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 змінити.      
Виключити з резолютивної частини вказаної постанови посилання на позбавлення права керування ОСОБА_1 транспортними засобами на строк один рік.            
В решті постанову судді Городенківського районного суду від 14 травня 2021 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.    
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Івано-Франківського
апеляційного суду                                                                                Ю.Д. Шкрібляк