Справа № 159/1266/21  Провадження №33/802/520/21 	Головуючий у 1 інстанції:Денисюк Т. В. 	
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП України 	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2021 року                                                                 місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Гапончук В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Москвичова Сергія Ігоровича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , не працевлаштованого, за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні. 
ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 24.02.2021 року о 12.00 годині на 75 км а/д Т-0311 Ковель - Камінь-Каширський керував автомобілем марки «Opel Zafira» державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України (а.с.30-31).
Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - Москвичов С.І. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі.
Вважає оскаржувану постанову такою, що винесена з порушенням вимог Конституції України та КпАП України. Судом розглянута справа у відсутності ОСОБА_1 . Вказує на те, що ОСОБА_1 20.05.2021 року звернувся до суду через засоби електронного зв`язку з клопотанням про передачу матеріалів справи до суду за його місцем фактичного проживання та реєстрації, просив врегулювати питання надання йому безоплатної вторинної правової допомоги, а тому не міг бути присутнім у засіданні особисто та повідомити адвоката. Вважає, що той факт, що суд неодноразово викликав ОСОБА_1 до суду, не спростовує обов`язку, забезпечити особі право на надання правової допомоги. Крім того, у випадку наявних у суду відомостей про припинення дії договору про надання юридичної допомоги з адвокатом Нагурним Є.П., суд мав надати ОСОБА_1 строк на укладення договору з іншим адвокатом або отримати правову допомогу у центрі безоплатної правової допомоги. А тому, на його думку, є всі підстави стверджувати, що судом першої інстанції, не вжито додаткових заходів для належного сповіщення ОСОБА_1 про час та дату судового розгляду, не дотримано право ОСОБА_1 на отримання правової допомоги, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови (а.с.36-39). 
Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріалами справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
В судове засідання  ОСОБА_1  та його захисник Москвичов С.І., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду справи (а.с.47), не з`явилися, клопотань про перенесення розгляду справи не подали. А тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 та його захисника Москвичова С.І., відповідно до вимог ст.268 КпАП України.
Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, повністю стверджується доказами, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №384755 від 24.02.2021 року встановлено, що 24.02.2021 року о 12.00 годині на 75 км а/д Т-0311 Ковель - Камінь-Каширський ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Opel Zafira» державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України (а.с.1).
- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що водій ОСОБА_1 відмовився, в їх присутності, проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та у найближчому закладі охорони здоров`я (а.с.2, 3);
- постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАА № 787755 від 24.02.2021 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.122, ч.5 ст.121, ст.125 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 гривень. Дана постанова є чинною (а.с.4);
- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.6).
Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.
При цьому не заслуговують на увагу суду посилання апелянта про наявність підстав для скасування постанови внаслідок розгляду справи судом першої інстанції саме у відсутності його захисника. Так як ОСОБА_1 мав достатньо часу для реалізації свого права на укладення угоди з захисником, а тому на думку суду, його право на захист порушено не було. 
Доводи, на які посилається апелянт, не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, як незаконної, та не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.
Крім того в судове засідання під час розгляду справи апеляційним судом ОСОБА_1 та його захисник не з`явилися щоб надати пояснення в обґрунтування вимог викладених в апеляційній скарзі, а також ніяких клопотань від них на адресу суду не надходило. Суд приходить до висновку, що підстави для закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України відсутні.
При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України. 
Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.
На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, - 

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Москвичова Сергія Ігоровича в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 20 травня 2021 року щодо  ОСОБА_1  залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                 В.В. Гапончук