Справа № 728/1040/21 	Головуючий у 1 інстанції Лобода Н. В. 	
Провадження № 33/4823/361/21 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП         	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2021 року 	місто Чернігів	

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М, розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від 01 липня  2021 року, 
В С Т А Н О В И В :
Цією постановою:
          ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , працює трактористом у ФОП « ОСОБА_3 »,  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. 

Стягнуто із  ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 10 травня 2021 року, о 23 год. 46 хв., по вул. Ющенка у м. Батурин, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху; огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, зі згоди водія, за допомогою приладу Drager газоаналізатора «Alcotest 6810», №ARBL-0730; результат тестування – 1,46%.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що місцевий суд не забезпечив всебічного, повного й об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі, не врахував докази, які спростовують наявність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вказує, що він не був водієм транспортного засобу і не керував ним, у зв`язку з чим, його освідування було незаконним. Зазначає, що у поліцейського були відсутні підстави проведення огляду. Також, вказує, що акт огляду на стан сп`яніння не складався, що є порушенням вимог закону. Посилається на те, що суд повинен був керуватися презумпцією невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративне правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. 

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про час і місце розгляду справи були поінформовані належним чином. При цьому, захисник Шелудько Є.В. надіслав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без участі сторони захисту та задовольнити апеляційну скаргу.
Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.   

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2011 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно п.6 розділу І та п.6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 

Як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР № 472323 від 11.05.2021, ОСОБА_1 , 10 травня 2021 року, о 23 год. 46 хв., у м. Батурин, по вул. Ющенка, керував транспортним засобом ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку за допомогою приладу Drager газоаналізатора «Alcotest 6810», №ARBL-0730; результат тестування – 1.46%, з результатом водій згоден.
Згідно протоколу, ОСОБА_1 відмовився надати  письмові пояснення, поставити свій підпис у протоколі та отримати його копію (а.с.3).
Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, і є одним із джерел доказів, в силу положень ст.251 КУпАП.

Роздруківка чеку Газоаналізатора «Драгер» містить відомості, що результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння становить 1,46 проміле (а.с.2).

Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються, зокрема рапортами працівників поліції від 11.05.2021 року.
Так, із рапорту інспектора патрульної поліції Шрубури В. слідує, що  під час добового чергування спільно із ОСОБА_4 , 10.05.2021 о 23:26 год., отримав повідомлення про надходження на лінію 102 телефонного дзвінка про те, що чоловік у стані алкогольного сп`яніння у АДРЕСА_1 , вчинив сімейну сварку. Прибувши за вказаною адресою від заявниці було отримано інформацію, що чоловік, будучи п`яним, на автомобілі ВАЗ червоного кольору із малолітнім сином поїхали у невідомому напрямку. Під час пошуків останнього на вул. Ющенка, у напрямку дороги з круговим рухом, був виявлений автомобіль ВАЗ 2107, д.н.з. НОМЕР_1 , який пришвидшив рух. Слід автомобіля був втрачений. Через деякий час був виявлений ОСОБА_1 з хлопчиком, а поруч – транспортний засіб ВАЗ 2107, який потрапив під орієнтування (а.с.5). 

З переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_5 повідомила працівників поліції, які приїхали на виклик, що її чоловік «п`яний вигнав бабу та матір, схопив «малого» і поїхав на червоних «Жигулях»; через деякий час працівники поліції знову під`їхали до двору, де ОСОБА_5 повідомила, що її чоловік «був тут» і знову «кудись поїхав»; після погоні за автомобілем, поліцейські втратили його слід. 
Після продуття алкотестера «Драгер», результат становив 1,46 %. У ході проходження огляду на стан сп`яніння, з результатами якого ОСОБА_1 погодився, та під час складання протоколу у відділенні поліції ОСОБА_1 вказував поліцейським, що їм «потрібно було стріляти по колесах», коли вони його зупиняли, а він не зупинився.
Отже, вищевказані обставини свідчать про те, що саме ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля, який переслідували працівники поліції після отримання повідомлення від його дружини ОСОБА_5 .

Відсутність акту огляду на стан алкогольного сп`яніння за наявності інших об`єктивних доказів, які доводять факт вчинення адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не є тією виключною обставиною, яка  спростовує висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 . 

До того ж, ОСОБА_1 із заявами про неправильність дій чи порушення його прав під час складання протоколу до компетентних органів не звертався і матеріали справи таких не містять.
Апеляційним судом не встановлено порушень порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, визначеного «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні особи до адміністративної відповідальності.

Відтак, доводи апелянта з приводу відсутності в його діях складу адміністративного  правопорушення є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію ОСОБА_1 слід розцінювати, як намагання уникнути ним встановленої законом відповідальності за скоєне.

Отже, місцевий суд у повному обсязі з`ясував обставини справ, дослідив всі докази, що маються в матеріалах справи, надав їм належну оцінку, та дійшов правильного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 «а» ПДР України, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, за якою його притягнуто до адміністративної відповідальності. 

Відтак, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,                                      

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бахмацького районного суду Чернігівської області від  01 липня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП – без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя	В. М. Заболотний