ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 525/397/21  Номер провадження 22-ц/814/1520/21	Головуючий у 1-й інстанції Прасол Я. В.  Доповідач ап. інст. Триголов В. М.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2021 року 	м. Полтава	

       Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого судді: Триголова В.М.,
суддів: Абрамов П.С., Пилипчук Л.І.
розглянувши у порядку письмового провадження в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2021 року
за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області про скасування державного акту на землю та запису про право на земельну ділянку,-
В С Т А Н О В И В :
       ОСОБА_1 звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, Полтавської районної державної адміністрації Полтавської області про скасування державного акта на землю та запису про право власності на земельну ділянку.
Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2021 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху з підстав невідповідності вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України. Позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви .
Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто позивачу.
Ухвала судді місцевого суду мотивована тим, що позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки позовної заяви, а саме у позові не було зазначено ціну позову та не додано до матеріалів позовної заяви доказів, що підтверджують вартість спірного майна, позовну заяву не обґрунтовано в частині вимог до відповідачів Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області та Полтавської районної державної адміністрації, не зазначено які права позивача порушені, невизнані або оспорюються останніми. Крім того, вказано, що посилання позивача у заяві на ті обставини, що вказані відповідачі є правонаступниками Великобагачанської районної державної адміністрації, яка видала оспорюваний державний акт про право власності не земельну ділянку, та Державного підприємства "Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах", яким було здійснено державну реєстрацію спірної ділянки за відповідачем по справі, не підтверджуються посиланнями на докази, жодних доказів у цій частині позивачем не додано.
З ухвалою Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2021 року не погодився позивач, та звернувся до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу, та справу направити до місцевого суду для розгляду.
Судове засідання проводилося в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення сторін згідно положень передбачених ч.13ст.7 ЦПК України, та ч.2ст. 369 ЦПК України.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів, приходить до висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 374 ЦПК Українисуд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно п.п. 3.4. ч. 1ст. 379 ЦПК Українипідставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Повертаючи позовну заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції прийшов до висновку, що позивач у встановлений судом строк не усунув недоліки, які були зазначені в ухвалі судді від 05 квітня 2021 року, а тому є всі підстави для застосування положень ч.3ст. 185 ЦПК України.
Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм чинного цивільно-процесуального законодавства, а тому підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зі стадії відкриття провадження.
Так, з наданих матеріалів справи вбачається, що у квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Великобагачанського районного суду Полтавської області з зазначеною позовною заявою.
Ухвалою судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 05 квітня 2021 року позовну заяву було залишено без руху з наданням строку для усунення вказаних недоліків, п`ять днів з дня отримання копії ухвали, оскільки, подана позовна заява не відповідала вимогам ст.ст. 175-177 ЦПК України,
Так, зокрема суддею місцевого суду зазначено, що у позові не було зазначено ціну позову та не додано до матеріалів позовної заяви доказів, що підтверджують вартість спірного майна, позовну заяву не обґрунтовано в частині вимог до відповідачів Головного управління Держгеокадастру в Полтавській області та Полтавської районної державної адміністрації, не зазначено які права позивача порушені, невизнані або оспорюються останніми.
12 квітня 2021 року позивачем надано заяву про усунення недоліків та квитанцію про сплату судового збору.
Проте, ухвалою судді від 28 квітня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу. Підставою повернення позовної заяви стало те, що на думку суду позивачем не в повній мірі усунуто недоліки позовної заяви, відповідно до вимог ухвали суддів від 12 лютого 2021 року.
Статтями 55 і 124 Конституції України гарантоване право особи на звернення до суду за захистом своїх прав. Вказане положення закріплено також уст.4 ЦПК України.
Вимоги щодо форми і змісту позовної заяви міститьстаття 175 ЦПК України, згідно з якою у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. При цьому, позовна заява повинна містити: найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осібгромадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачівзміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.
За приписами ч. 1-3 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях175і177цьогоКодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. 
Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цьогоКодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.
Зокрема, у рішенні від 04 грудня 1995 року у справі «Беллет проти Франції» Європейський суд з прав людини зазначив, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.
У рішенні від 13 січня 2000 року у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та у рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції. 
З матеріалів справи вбачається, що в ухвалі про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху не було зазначено способу усунення недоліків. Отже висновок суду про те, що позивачем не усунуто недоліки скарги шляхом подачі заяви про усунення недоліків, а не позовної заяви з виправленими недоліками є передчасним.
Крім того, підставою залишення позовної заяви без руху стало те, що позовна заява не обгрунтована в частині заявлення позовних вимог до відповідачів Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області та Полтавської районної державної адміністрації, зі змісту позовної заяви не зрозуміло, які саме права, свободи чи законні інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені зазначеними відповідачами по справі.
Такий висновок суду є передчасним, оскільки згідно положень ст. 197 ЦПК України у підготовчому засіданні суд зокрема: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи;  з`ясовує, чи повідомили сторони про всі обставини справи, які їм відомі; з`ясовує, чи надали сторони докази, на які вони посилаються у позові і відзиві, а також докази, витребувані судом чи причини їх неподання; вирішує питання про проведення огляду письмових, речових і електронних доказів у місці їх знаходження; вирішує питання про витребування додаткових доказів та визначає строки їх подання, вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; з`ясовує розмір заявлених сторонами судових витрат; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.
Отже, виходячи з норм Конституції України, а також з норм міжнародного права, повернення позову з формальних підстав унеможливлює доступ позивача до правосуддя для повного захисту своїх прав та інтересів шляхом судового розгляду справи.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів вважає, що місцевим судом питання про повернення позовної заяви ОСОБА_1 вирішено з порушення встановленого порядку.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про скасування оскаржуваної ухвали з направленням справи для продовження розглядудосуду першої інстанції.
Керуючись ст.ст.367,374п.6 ч.1,379,381,384 ЦПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 - задовольнити.
Ухвалу судді Великобагачанського районного суду Полтавської області від 28 квітня 2021 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий судя: В.М. Триголов

Судді:  П.С. Абрамов

Л.І. Пилипчук