Справа № 137/1235/15-ц
Провадження № 22-ц/801/1648/2021
Категорія: 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Желіховський В. М.
Доповідач:Панасюк О. С.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2021 року	Справа № 137/1235/15-ц	м. Вінниця	

       Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),
суддів Ковальчука О. В., Матківської М. В., 
з участю секретаря судового засідання Француза М. Г., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області у складі судді Желіховського В. М. від 17 червня 2021 року про відмову в задоволені заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу,–

встановив:

       20 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року, в які просив скасувати цю ухвалу та ухвалити нове рішення, яким поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року у справі № 137/1235/15-ц.
       На обґрунтування вимог посилався на те, що постановою Вінницького апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року його апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу Літинського районного суду від 12 серпня 2020 року без змін.
       Ухвалою Верховного Суду України від 12 листопада 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 02 жовтня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року.
       Після ухвалення вищезазначеного рішення та набрання ним чинності йому стали відомі обставини, які є істотними для справи і які не були і не могли бути йому відомі під час розгляду цієї справи.
       Зазначав, що повний текст заочного рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року отримав лише 03 червня 2020 року і про його наявність дізнався з виклику державного виконавця.
Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 17 червня 2021 року у задоволені заяви відмовлено.
       Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 не навів обставин, які свідчать про наявність нововиявлених обставин. Подання вищезазначеної заяви є зловживанням процесуальними правами з метою затягування розгляду справи та виконання судового рішення.
       В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, невідповідність висновків, викладених в ухвалі суду, обставинам справи, просив ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 17 червня 2021 року скасувати, винести нове рішення про задоволення заяви.
       На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на ті ж обставини, що і в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали суду першої інстанції від 12 серпня 2020 року.
       Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.
       Частинами першою – третьою статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
       За змістом статті 374 ЦПК України апеляційний суд залишає судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).
       Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Обґрунтовуючи заяву про перегляд ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року, якою відмовлено у поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року, ОСОБА_1 посилався на можливу, на його думку, фальсифікацію результатів відстеження кореспонденції – направленої 06 березня 2020 року на його адресу постанови про відкриття виконавчого провадження, яку він отримав 19 березня 2020 року.
       Частиною другою статті 423 ЦПК України встановлено виключний перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, зокрема це:
1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;
2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;
3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.
Отже, для того аби відповідні обставини можна було віднести до нововиявлених відповідно до пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України вони повинні існувати на час розгляду справи, і про них не було і не могло бути відомо особі, яка звертається із заявою.
Проте, обставини щодо часу вручення заявникові копії заочного рішення Літинського районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2018 року були підставою для подання заяви про поновлення строку на перегляд цього рішення, їм надана відповідна оцінка судами першої, апеляційної та касаційної інстанції.
Фальшивість письмового доказу – результатів відстеження кореспонденції – направленої 06 березня 2020 року на адресу ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчого провадження – вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, як то передбачено пунктом 2 частини другої статті 423 ЦПК України, не встановлювались.
При цьому, всупереч приписам частини четвертої статті 127 ЦПК України та вказівці Вінницького апеляційного суду, викладеній у постанові від 02 жовтня 2020 року, якою залишено без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Літниського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року, подавши заяву про поновлення процесуального строку в травні 2020 року ОСОБА_1 одночасно відповідної процесуальної дії не вчинив, заяви про перегляд заочного рішення до тепер не подав, що є очевидним свідченням того, що заява про перегляд ухвали Літинського районного суду Вінницької області від 12 серпня 2020 року за нововиявленими обставинами подана не з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів заявника, а є намаганням не допустити виконання судового рішення, що набрало законної сили, що є неприпустимим з огляду на приписи статті 2, частини першої статті 44 ЦПК України.
       Керуючись статтями 367, 369, 374, 381 – 383 ЦПК України апеляційний суд, –

постановив:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Літинського районного суду Вінницької області від 17 червня 2021 року – без змін.
       Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       (Повний текст судового рішення виготовлено 28 серпня 2021 року).

       Головуючий                                         О. С.         Панасюк

       Судді:                                                О. В. Ковальчук

                                                               М. В. Матківська