УХВАЛА

09 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 520/5648/2020
адміністративне провадження № К/9901/26686/21  

Суддя Верховного Суду  у Касаційному адміністративному суді Мацедонська В.Е., 
перевіривши касаційну скаргу    ОСОБА_1 
на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року
та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2021 року 
у справі №520/5648/2020 за позовом    ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, прокуратури Харківської області, Харківської місцевої прокуратури №1, Харківського окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
УСТАНОВИВ:
ОСОБА_1    звернувся до суду з позовом до Генеральної прокуратури України, прокуратури Харківської області, Харківської місцевої прокуратури №1, Харківського окружного адміністративного суду, в якому просив суд:
    - визнати неналежним здійснення функцій представництва інтересів держави у суді Генеральною прокуратурою України, прокуратурою Харківської області, зобов`язати їх направити; позови про визнання угод відчуження нерухомості недійсними, а саме: гаражного боксу АДРЕСА_1 , гараж по АДРЕСА_2 ; по АДРЕСА_3 ; по АДРЕСА_4 , АДРЕСА_5 , по АДРЕСА_6 та в будинку АДРЕСА_7 , гараж у ГТ "Динамівець", АДРЕСА_8 по АДРЕСА_10 , АДРЕСА_11 , АДРЕСА_12 , АДРЕСА_13 , квартира АДРЕСА_14 , АДРЕСА_15 , АДРЕСА_16 , АДРЕСА_18 , по АДРЕСА_19 ,  АДРЕСА_20 ,  АДРЕСА_21 , АДРЕСА_22 , АДРЕСА_23 , АДРЕСА_24 , АДРЕСА_25 , АДРЕСА_26 АДРЕСА_27 , АДРЕСА_28, АДРЕСА_29 на квартиру АДРЕСА_30 , АДРЕСА_31 , по АДРЕСА_32 , по АДРЕСА_33 ;
  - зобов`язати прокуратуру Харківської області та Харківську місцеву прокуратуру № 1 провести перевірку наявності підстав для внесення аналогічних позовів на нерухоме майно ОСОБА_2 та його співмешканки, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , в тому числі відсуджене ним раніше, а також дотримання закону при отриманні прав на житло та при його реалізації після померлих одиноких громадян в будинках по АДРЕСА_34 , АДРЕСА_35 в 1986-2020 року;
- визнати неналежним виконання Закону України "Про боротьбу з корупцією" Харківським окружним адміністративним судом стосовно ОСОБА_6 .
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2021 року, у задоволенні позову - відмовлено.
Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, позивачем подано касаційну скаргу до Верховного Суду.
За наслідками перевірки касаційної скарги на предмет відповідності вимогам, передбаченим статтями 328-330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суддею-доповідачем встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені КАС України підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.
Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.
Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
Відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Так, перевіркою змісту поданої у цій справі касаційної скарги установлено, що вона   містить посилання на пункт  1 частини 4  статті 328 КАС України  як на підставу касаційного оскарження, а саме - якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
В обгрунтування вказаної підстави скаржником зазначається, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку, викладеного у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2020 року у справі №802/1335/17 (абзаци 40 та 41 постанови).
Суд відхиляє посилання відповідача на вищевказаний висновок Великої Палати Верховного Суду, оскільки скаржник не зазначає яку саме норму права судом апеляційної інстанції застосовано без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та не указує щодо застосування якої саме норми права в ній викладено висновок.
При цьому, обов`язковою умовою є подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду та у якій подається касаційна скарга).
Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
Разом з тим, обставини, які формують зміст правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, а так само оцінка судами їх сукупності, не можуть вважатися подібністю правовідносин.
Проаналізувавши вказані вище постанови Верховного Суду, слід зазначити, що правовідносини між даною справою та вказаною справою не є подібними, оскільки у справі  №802/1335/17 предметом спору є визнання протиправними дій слідчого щодо проведення обшуку в кримінальному провадженні. Разом з тим, касаційна скарга не містить будь-якого обґрунтування подібності таких правовідносин.
Наведене обґрунтування підстав звернення до Верховного Суду із касаційною скаргою не є достатнім у розумінні пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
Зміст касаційної скарги зводиться до незгоди відповідача із оскаржуваними судовими рішеннями та обґрунтування такої незгоди відповідними посиланнями на нормативно-правові акти України, а також посиланням на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
В решті доводи касаційної скарги зводяться до опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, що виходить за межі повноважень касаційного суду.
Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 
З урахуванням змін до    КАС України, які набрали чинності 08 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.
Згідно з пунктом 4 частини п`ятої  статті 332 КАС України  касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.
За таких обставин, касаційна скарга підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження з обґрунтуванням того, в чому саме полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення (рішень).
На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 44, 328, 330, 332 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 11 червня 2021 року у справі №520/5648/2020 за позовом ОСОБА_1 до Генеральної прокуратури України, прокуратури Харківської області, Харківської місцевої прокуратури №1, Харківського окружного адміністративного суду про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - повернути скаржнику.
Копію ухвали про повернення касаційної скарги надіслати учасникам справи. Скаржнику надіслати копію ухвали про повернення касаційної скарги разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами.
Роз`яснити заявникові, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду                                                                       В. Е. Мацедонська