Ухвала
 
09 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 564/2797/19
провадження № 61-11153ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Карпенко С. О.,
 
розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства «Костопільське лісове господарство» на постанову Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Костопільське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, 
 
ВСТАНОВИВ:
 
У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив: визнати незаконним і скасувати наказ директора Державного підприємства «Костопільське лісове господарство» (далі - ДП «Костопільське ЛГ») від 12 вересня 2019 року № 193-к «Про звільнення ОСОБА_1 »; поновити його на посаді головного лісничого ДП «Костопільське ЛГ» з 13 вересня 2019 року; стягнути з ДП «Костопільське ЛГ» на свою користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 12 вересня 2019 року до дня поновлення на роботі; стягнути з ДП «Костопільське ЛГ» на свою користь 10 000 грн на відшкодування моральної шкоди.
 
Рішенням Костопільського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2020 року позов залишено без задоволення.
 
Постановою Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року (повний текст якої складено 18 червня 2021 року) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано незаконним і скасовано наказ директора ДП «Костопільське ЛГ» від 12 вересня 2019 року № 193-к «Про звільнення ОСОБА_1 ». Поновлено ОСОБА_1 на посаді головного лісничого ДП «Костопільське ЛГ» з 13 вересня 2019 року. Стягнуто з ДП «Костопільське ЛГ» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в розмірі 762 034,64 грн, що визначено без утримання передбачених законом податків та інших обов`язкових платежів. Стягнуто з ДП «Костопільське ЛГ» на користь ОСОБА_1 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання про розподіл судових витрат. 
 
02 липня 2021 року ДП «Костопільське ЛГ» подало засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення і залишити в силі рішення Костопільського районного суду Рівненської області від 03 листопада 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 липня 2021 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків,  а саме - заявнику необхідно було подати до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу із зазначенням в ній передбаченої (передбачених) статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга, а також доплатити судовий збір за подання касаційної скарги в розмірі 11 772,68 грн. Також заявнику було роз`яснено про наслідки невиконання вимог ухвали суду.
 
Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 0306307064997, ДП «Костопільське ЛГ» отримало зазначену ухвалу 20 липня 2021 року.
 
На виконання вимог вказаної ухвали до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків, які заявником здані на пошту 30 липня 2021 року. ДП «Костопільське ЛГ» подало до Верховного Суду уточнену касаційну скаргу на постанову Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року та платіжне доручення від 14 липня 2021 року № 65 на суму 11 772,68 грн. Вимоги ухвали заявником виконано.
 
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
 
Згідно з абзацом 1 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
 
Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні. У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
 
Касаційна скарга подана на підставі пункту 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
На обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення ДП «Костопільське ЛГ» вказало, що відсутній висновок Верховного Суду щодо застосування пункту 11 частини першої статті 41 Кодексу законів про працю України у подібних правовідносинах, а саме: що для звільнення особи за вказаною нормою права суд повинен встановлювати, чи була особа керівником підприємства, установи, організації всіх форм власності, а також необхідний факт винних дій особи з несвоєчасної виплати заробітної плати працівникам (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).
 
Касаційна скарга подана у встановлений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.
 
Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
 
Оскільки наведені доводи касаційної скарги викликають необхідність їх перевірки, то слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.
 
ДП «Костопільське ЛГ» заявило клопотання про зупинення виконання (дії) постанови Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, посилаючись на те, що 13 липня 2021 року від Березнівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) йому надійшли три постанови про відкриття виконавчих проваджень: від 08 липня 2021 року № 66031997 про примусове стягнення коштів у розмірі 762 034,64 грн; від 08 липня 2021 року № 66032494 про примусове стягнення коштів у розмірі 2 000 грн; від 08 липня 2021 року № 66032173 про примусове стягнення коштів у розмірі 2 522,40 грн. Крім того, йому надійшло три постанови про стягнення виконавчих зборів у вказаних виконавчих провадженнях. У разі виконання стягнення грошових коштів за згаданими виконавчими провадженнями буде неможливим поворот виконання оскаржуваної постанови апеляційного суду, внаслідок чого значно погіршиться фінансове становище підприємства, а також можуть виникнути інші негативні наслідки.
 
Клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.
 
Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.
 
Згідно з частиною першою статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.
 
Наведені у клопотанні доводи щодо неможливості повороту виконання судового рішення та надані на їх підтвердження докази (копії постанов про відкриття виконавчих проваджень) дають підстави для висновку про необхідність зупинення виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року в частині стягнення з ДП «Костопільське ЛГ» на користь ОСОБА_1 : 762 034,64 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 2 000 грн - на відшкодування моральної шкоди; 2 522,40 грн судових витрат. При цьому ДП «Костопільське ЛГ» не навело аргументів про необхідність зупинення виконання оскаржуваної постанови апеляційного суду в частині стягнення судових витрат у зв`язку з розглядом справи на користь держави, тому відсутні підстави для зупинення виконання судового рішення в зазначеній частині. Крім того, клопотання ДП «Костопільське ЛГ» не містить доводів про негативні наслідки для підприємства у зв`язку з дією оскаржуваного судового рішення, тому в задоволенні його клопотання в частині зупинення дії оскаржуваного судового рішення (вимоги про визнання незаконним наказу і поновлення на роботі) також необхідно відмовити. 
 
З огляду на зазначене, клопотання ДП «Костопільське ЛГ» про зупинення виконання (дії) постанови Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року необхідно задовольнити частково, а саме - зупинити виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року в частині стягнення з ДП «Костопільське ЛГ» на користь ОСОБА_1 : 762 034,64 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди; 2 522,40 грн судових витрат.
 
Керуючись статтями 389, 392, 394, 395, 436  ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Державного підприємства «Костопільське лісове господарство» на постанову Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року.
 
Витребувати з Костопільського районного суду Рівненської області цивільну справу № 564/2797/19 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Костопільське лісове господарство», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - ОСОБА_2 , про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.
 
Клопотання Державного підприємства «Костопільське лісове господарство» про зупинення виконання (дії) постанови Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року задовольнити частково.
 
Зупинити виконання постанови Рівненського апеляційного суду від 17 червня 2021 року в частині стягнення з Державного підприємства «Костопільське лісове господарство» на користь ОСОБА_1 : 762 034,64 грн середнього заробітку за час вимушеного прогулу; 2 000 грн на відшкодування моральної шкоди; 2 522,40 грн судових витрат, до закінчення її перегляду в касаційному порядку.
 
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 вересня 2021 року.
 
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:	В. А. Стрільчук	
 	 	
 	В. М. Ігнатенко	
 	 	
 	С. О. Карпенко