ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/7135/20	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,     
за участю секретаря судового засідання Іотової А.О., 
за участю:
                    представника відповідача: Кузьменко А.В.,
                    позивача ОСОБА_1 , 
                    представника позивача: Похило І.І,
          розглянувши у відкритому судовому засіданні  в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області       
на рішення Дніпропетровського  окружного адміністративного суду   від 16 лютого 2021  року, (суддя суду першої інстанції Олійник В.М.), прийняту у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро, в адміністративній справі №160/7135/20  за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування податкових повідомлень - рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
           30 червня 2021 року Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулось до суду з адміністративним позовом про стягнення з відповідача суми податкового боргу у розмірі 488606 грн.
          В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що в інтегрованих картках платника податку станом на теперішній час за платником обліковується податковий борг  у розмірі 488606 грн., який виник з підстав несплати відповідачем сум самостійно нарахованих платежів, а також зобов`язань нарахованих податковим органом. У зв`язку з несплатою основних зобов`язань, податковим органом донараховано штрафні санкції, а також пеню за несвоєчасну сплату податкового боргу. На адресу відповідача  було направлено вимогу про сплату боргу, однак станом на час подання адміністративного позову суму податкового боргу відповідачем не сплачено. Вказане на думку позивача свідчить на користь наявності підстав для стягнення з ФОП ОСОБА_1 суми податкового боргу.
          ФОП ОСОБА_1 подано зустрічний позов про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень – рішень №0135091304, №0135151304 та №0135171304, прийнятих ГУ ДФС у Дніпропетровській області. 
          Адміністративний позов обґрунтований тим, що  наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 позивачем отримано не було, таким чином відповідачем було допущено порушення приписів статті 79 ПК України щодо порядку проведення документальної невиїзної перевірки. Оскільки, фактичне проведення перевірки, за відсутності обізнаності позивача у зустрічному позові про існування такого наказу та його несвоєчасне вручення позивачу у зустрічному позові, свідчить про протиправність дій відповідача у зустрічному позові щодо проведення зазначеної перевірки без законних на те підстав, що позбавило права відповідача у первісному позові бути присутнім під час проведення перевірки, права подавати заяви, пояснення та заперечення тощо. Крім того, вказує, що відповідач необґрунтовано нарахував податок на суму списаного боргу за кредитними договорами, визначивши таку суму як додаткове благо. Позивач за зустрічним позовом посилався на положення пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України, згідно яких сума списаного боргу позивача не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу. Враховуючи наведене, позивач за зустрічним позовом вважає, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.04.2018 року №0135091304, №0135151304, №013571304 є протиправними та підлягають скасуванню.
          Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року адміністративний позов ГУ ДПС у Дніпропетровській області задоволено частково. Стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави податковий борг у розмірі 5063,57 грн. (п`ять тисяч шістдесят три гривні п`ятдесят сім  копійок). В іншій частині позовні вимоги залишено без задоволення.
Зустрічний позов фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовно податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 16.04.2018 року № № 0135091304; НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 .  Присуджено на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у   Дніпропетровській області судові витрати у розмірі 4886,07 грн.
Не погодившись з рішенням суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог ГУ ДПС у Дніпропетровській області, а також в частині задоволення зустрічного позову ФОП ОСОБА_1 , відповідач звернувся з апеляційною скаргою у даній справі.
          В обґрунтування апеляційної скарги заявник зазначає, що відповідно  пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України, та з урахуванням пп. 165.1 .55 п. 165.1 ст. 165 ПК України, за наслідками перевірки ФОП ОСОБА_1 у зв`язку з отриманням нею доходу у вигляді додаткового блага, а саме: анульовано (прощено) заборгованість за кредитом, ФОП ОСОБА_1 було правомірно нараховано податок на доходи фізичних осіб у розмірі 327553.35 грн.
Від ФОП ОСОБА_1 на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів апеляційної скарги просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про заміну сторони відповідача у справі. Клопотання про заміну сторони відповідача у справі обґрунтоване тим, що постановою КМУ від 30.09.2020 №893      "Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби      ліквідовано як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби" ліквідовано териіторіальні органи ДПС      за переліком згідно з додатком. Права та обов`язки територіальних органів Державної податкової служби, що ліквідуються, переходять Державній податковій службі      та її територіальним органам у межах, визначених положеннями про Державну податкову службу та її територіальні органи. Наказом Держаної податкової служби України від 30.09.2020 року №529      Про утворення територіальних органів Державної податкової служби      було утворено як відокремлені підрозділи ДПС територіальні органи за переліком згідно з додатком. У зв`язку      з наведеним заявник просить суд задовольнити клопотання про заміну сторони відповідача у справі, замінивши Головне управління ДПС у Дніпропетровській області на його правонаступника Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (відокремлений територіальний підрозділ).
Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне задовольнити клопотання про заміну сторони у справі задовольнити, замінити відповідача у справі Головне управління ДПС у Дніпропетровській області на      Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (ЄДРПОУ 44118658).
Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги з наступних підстав. 
Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця, перебуває на податковому обліку та є платником податків.
Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) з питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р., за результатами якої складено акт від 28.02.2018 року №10938/04-36-13-04/ НОМЕР_1 .
Зазначеною перевіркою встановлено порушення:
- п.п.49.18.4 п.49.18 cт.49, п.176.1 ст.176 Податкового кодексу України від 02.12.2010р.
№2755-VІ (зі змінами і доповненнями) внаслідок неподання податкової декларацій про майновий стан і доходи за 2016 рік;
- абз. “д” п.п. 164.2.17 п. 164.2 ст.164, п. 167.1 ст. 167 з урахуванням норм п..п. 165.1.55
п.165.1 ст.165 розділу IV Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (із змінами і доповненнями) у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом у результаті чого донараховано податку на доходи фізичних осіб за 2016 рік в розмірі 327553,35 грн.
- п.п. 1.2, п.п. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755-VІ (зі змінами і доповненнями) у зв`язку з отриманням додаткового блага у вигляді суми анульованої (прощеної) заборгованості за кредитом, у результаті чого донараховано військовий збір за 2016 рік в розмірі 27296,11 грн.
На підставі акту перевірки від 28.02.2018 року №10938/04-36-13-04/ НОМЕР_1 Головним управлінням ДФС у Дніпропетровській області винесені наступні податкові повідомлення-рішення:
- форми "Р” №0135091304 від 16.04.2018 року, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування у розмірі 409       441,69 грн., з яких за податковими зобов`язаннями – 327       553,35 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 81       888,34 грн.;
- форми “ПС” №0135151304 від 16.04.2018 року, яким до ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування в розмірі 170,00 грн.;
- форми “Р” №0135171304 від 16.04.2018 року, яким ОСОБА_1 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 34       120,14 грн., з яких за податковими зобов`язаннями – 27       296,11 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями – 6 824,03 грн.
Також нараховано пеню у загальному розмірі 39       811,19 грн.
Вищезазначені податкові повідомлення-рішення, в розумінні ст. 58 Податкового кодексу України, були вручені відповідачу належним чином.
Крім того, підставами нарахування податкових зобов`язань, за якими обліковується податковий борг з земельного податку в сумі 5063,57 грн., стали такі обставини.
Самостійно нараховані платником грошові зобов`язання у податковій декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) № 1500005281 від 12.02.2015 року в сумі 4625,82 грн.
Нараховано пені в сумі 437,75 грн.
У зв`язку з несплатою заборгованості на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми “Ф” № 6604-23 від 21.11.2015 року.
Вирішуючи спір між сторонами та частково задовольняючи позов, повністю задовольняючи зустрічний позов суд першої інстанції виходив з того, що отримані позивачем за зустрічним позовом кредити в іноземній валюті станом на 01.01.2014 р. не були погашені. Прощення боргу відбулося у 2016 р. (тобто, після 01.01.2015 р.). Валюта зобов`язання була змінена  у 2016 р. з доларів США на гривню. При цьому, суд враховав, що позивачем за первісним позовом та відповідачем за зустрічним позовом ані під час перевірки, ані під час розгляду справи не встановлено з чого саме складається ця сума прощеного боргу та без врахування курсової різниці при переведенні боргу із валютного у гривневий, відповідачем не доведено чи перевищує сума прощеного (анульованого) кредитором боргу за таким кредитним договором суму курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1        розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України. Аналіз вищенаведених обставин дозволяє дійти висновку про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин положень пункту 8 підрозділ 1        розділу XX “Перехідні положення” Податкового кодексу України. Таким чином, прощений позивачу борг не може вважатись додатковим благом в розумінні підпункту “д” підпункту        164.2.17        пункту        164.2        статті        164 Податкового кодексу України, а, отже, такий борг не підлягає оподаткуванню.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Так, згідно з підпунктом      14.1.47 пункту 14.1 статті 14 ПК      додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами                        розділу IV цього Кодексу).
Пунктом      164.1 статті 164 ПК      базою оподаткування визначено загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.
Підпунктом «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 цієї статті (зі змінами згідно із      Законом України від 21.12.2016 №1797-VIII, який набрав чинності з 01.01.2017 і підлягав застосуванню при визначенні податкових зобов`язань з податку з доходів фізичних осіб за 2016 рік) передбачено, що до загального оподатковуваного доходу включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених      статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації.
У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.
Підпунктом      165.1.55 пункту 165.1 статті 165 ПК      (зі змінами згідно із      Законом України від 21.12.2016 № 1797-VIII) визначено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включається основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року; сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.
Норми підпункту «д» підпункту      164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК      підлягають застосуванню у системному зв`язку з нормами пункту 8 підрозділу 1      розділу XX ПК. Зазначеним пунктом встановлено, що не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.
Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 01.01.2015 (абзац другий пункту 8 підрозділу 1      розділу XX ПК).
Верховний Суд вже зробив висновок щодо застосування норм підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, пункту 8 підрозділу 1      розділу XX ПК      у подібних правовідносинах (зокрема, у постановах від 15.05.2018 (справа №821/1594/17), від 19.07.2019 (справа №826/4240/18), від 14.11.2019 (справа №520/10880/18), від 25.11.2019 (справа №500/2252/18), від 18.01.2021 (справа №120/935/19-а). У відповідності з цим висновком метою запровадження правового регулювання, встановленого пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ, є реалізація положень Закону України «Про реструктуризацію кредитних зобов`язань з іноземної валюти в гривню», згідно з якими платникам податків надаються певні податкові преференції. Курсова різниця, що виникла внаслідок знецінення національної валюти по відношенню до валюти прощеного боргу (кредиту), не відноситься до доходів платника податку та не підлягає оподаткуванню.
В силу колізійного принципу пріоритету норми акта, виданого пізніше, до правовідносин, які виникли у зв`язку із прощенням банками з 01.01.2015 боргу позичальникам за кредитами в іноземній валюті, які не було погашено до 01.01.2014 та валюту зобов`язання за якими було змінено з іноземної на національну, застосовуються норми пункту 8 підрозділу 1 розділу ХХ      ПК. Застосування норм підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ      ПК.
Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що сума курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ      ПК, не є додатковим благом та не є об`єктом оподаткування, а застосування норм підпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 має місце виключно у випадку перевищення суми прощеного (анульованого) кредитором боргу над сумою курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ      ПК.
Між тим, суд першої інстанції не встановив чи дійсно в даному випадку відсутністнім є об`єкт оподаткування відповідно до подпункту «д» підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, з урахуванням курсової різниці, обрахованої за правилами, передбаченими пунктом 8 підрозділу 1 розділу ХХ      ПК, як підстави для повного скасування податкових повідомлень- рішень, прийнятих у відношенні ФОП ОСОБА_1 та як наслідок відмови у стягненні коштів податкового боргу.
Судом апеляційної інстанції встановлено, що 03 жовтня 2008 року ОСОБА_2 уклала кредитний договір № 0307/1008/98 з відкритим акціонерним товариством “СВЕДБАНК”, правонаступником якого стало публічне акціонерне товариство “СВЕДБАНК”, яке 25 травня 2012 року на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги відступило права вимоги за кредитним договором та іпотечним договором публічному акціонерному товариству “ДЕЛЬТА БАНК”, яке надалі 15 червня 2012 року на підставі Договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором та за іпотечним договором відступило права вимоги публічному акціонерному товариству “АЛЬФА-БАНК”.
Предметом цього договору є зобов`язання банка надати Позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту, що надається у розмірі, на строк та на умовах, передбачених у цьому Договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування ним, та виконувати всі свої зобов`язання у повному обсязі та у строки, передбачені цим Договором, Розмір кредиту 50000,00 (п`ятдесят тисяч) доларів США.
З листа Національного банку України від 04.06.2015 року № 20-06008/37983 вбачається, що станом на 1 січня 2014 року кредит ПАТ “Альфа-Банк” не було перераховано у гривню. 
Конвертація валюти по кредиту із долару США в гривню була проведена на день укладення договору про анулювання боргу у 2016 році.
Так, грошові зобов`язання по вищезазначеному кредитному договору припинилися у 2016 році після підписаних між ОСОБА_1 та ПАТ “Альфа-Банк” угоди про врегулювання боргу, якою прийнято рішення про анулювання позивачу кредитної заборгованості у сумі 81813,73 гривень (вісімдесят одна тисяча вісімсот тринадцять гривень сімдесят три копійки).
Крім того, 20.08.2008 року між Публічним акціонерним товариством “Креді Агріколь Банк” та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір 54/08 від 20.08.2008 року, згідно умов якого надано кредит у сумі 110000,00 доларів США (сто десять тисяч доларів США 00 центів).
Грошові зобов`язання по вищезазначеному кредитному договору припинилися 10 жовтня 2016 року після підписання договору № 5 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 54/08 від 20.08.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ “Креді Агріколь Банк”, яким прийнято рішення про припинення зобов`язання Позичальника щодо погашення залишку заборгованості за кредитним договором шляхом прощення боргу Позичальнику в сумі 1738616,09 (Один мільйон сімсот тридцять вісім тисяч шістсот шістнадцять гривень 09 копійок) гривень заборгованості за кредитом, 9135,39 (дев`ять тисяч сто тридцять п`ять доларів США тридцять дев`ять центів) заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом.  У частині першій цього договору зазначено, що валюта зобов`язань за цим договором змінюється на гривню за курсом валют Національного банку станом на дату укладення цієї угоди.
Отже, здійснюючи прощення боргу та подаючи відповідні відомості про виплачений для позивача дохід до Державного реєстру фізичних осіб ДФС України, банком було застосовано національну валюту для визначення обсягу прощеного зобов`язання за таким кредитом, виходячи з офіційного курсу Національного банку України станом на день такого прощення.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що для правильного вирішення даного спору обов`язковим є встановлення розміру курсової різниці між сумою боргу станом на 01.01.2014 року та станом на дату прощення боргу та зміни валюти, а також факту перевищення суми прощеного боргу на сумою курсової різниці по кредитному зобов`язанню.
Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що сума прощеного боргу по кредитному договору № 0307/1008/98, що  припинився у 01.03.2016 році після підписаних між ОСОБА_1 та ПАТ “Альфа-Банк” угоди про врегулювання боргу, становить 81813,73 гривень .
У відповідності до офіційного сайту  bank.gov.ua курс доллара США до гривні станом на 01.03.2016 року становив 27.09 грн. Курс доллара США до гривні станом на 01.01.2014 року становив 7.99 грн.
Таким чином сума курсової різниці по прощеному кредитному зобов`язанню становить 57      864 грн., яка обрахована судом наступним чином.
81313.73 грн. /27.09 = 3020 дол.США – сума прощеного боргу в перерахунку на іноземну валюту станом на дату прощення. 
3020 дол.США х 7.99 грн. = 24      129 грн. – сума боргу в національній валюті станом на 01.01.2014 року.
81813 грн. – 24129 грн. = 57      684 грн. – курсова різниця кредитного зобов`язання.
Таким чином, 24129 грн. (81813 грн. – 57      684 грн.) це сума перевищення боргу над курсовою різницею, додаткове благо, яке підлягає оподаткуванню у відповідності до вимог Закону.
Також, судом встановлено, що 10 жовтня 2016 року після підписання договору № 5 про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 54/08 від 20.08.2008 року між ОСОБА_1 та ПАТ “Креді Агріколь Банк”, боржникові прощено борг у сумі 1738616,09 (Один мільйон сімсот тридцять вісім тисяч шістсот шістнадцять гривень 09 копійок) гривень заборгованості за кредитом, що відповідно до договору становить 67 281.60 дол. США.
У відповідності до офіційного сайту  bank.gov.ua курс доллара США до гривні станом на 10.10.2016 року становив 25.84 грн. Курс доллара США до гривні станом на 01.01.2014 року становив 7.99 грн.
Таким чином сума курсової різниці по прощеному кредитному зобов`язанню становить 1201036.11 грн., яка обрахована судом наступним чином.
67281.60 дол. США х 7.99 = 5378 579 грн. – сума боргу в національній валюті станом на 01.01.2014 року.
1738616.09 грн. – 537      579 грн. = 1      201 036.11 грн.- курсова різниця кредитного зобов`язання.
Таким чином, 537 579 грн. (1738616.09 грн. – 1      201 036.11 грн.) це сума перевищення боргу над курсовою різницею, додаткове благо, яке підлягає оподаткуванню у відповідності до вимог Закону.
Так, згідно з пунктом      167.1 статті 167 ПК      ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2 - 167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.
Пунктом 16 1 підрозділу 10 розділу ХХ      ПК      встановлено, що тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.
Положеннями підпунктів 1.1, 1.2, 1.3 цього пункту визначено, що платниками збору є особи, визначені пунктом      162.1 статті 162      цього      Кодексу, об`єктом оподаткування збором - доходи, визначені      статтею 163 цього Кодексу, а ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.
У відповідності з пунктом 2 частини другої      статті 245 КАС      суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Відтак, позивачу правомірно визначені податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 101107.44 грн (18% від 561708 грн) та застосовані штрафні (фінансові) санкції, встановлені пунктом      123.1 статті 123 ПК, в розмірі 25276.86 грн (25% від 101107.44 грн) згідно з податковим повідомленням-рішенням від 16.04.2018 року №0135091304, а також податкові зобов`язання з військового збору в розмірі 8425.62 грн (1,5% від 561708 грн) та застосовані штрафні (фінансові) санкції, встановлені пунктом      123.1 статті 123 ПК, в розмірі 2106 грн (25% від 8425.62 грн) згідно з податковим повідомленням-рішенням від 16.04.2018 року №0135171304.           
У зв`язку з цим, зустрічний позов підлягає задоволенню частково, а саме в частині вимог про визнання протиправними і скасування податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 року №0135091304 на суму податкового зобов`язання 226445.91 грн. та на суму штрафних (фінансових)  санкцій 56611.48 грн., податкового повідомлення-рішення від 16.04.2018 року №0135171304 - на суму податкових зобов`язань 18      870.49 грн та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4718.03 грн. .
Стосовно податкового повідомлення- рішення від 16.04.2018 року №0135151304 суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
У відповідності пп. «в» п. 176.1 ст. 176 ПК України, платникі податків зобов`язані подавати податкову декларацію за встановленою формою у визначені строки у випадках, коли згідно з нормами цього розділу таке подання є обов`язковим.
Згідно з пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених      розділом IV      цього Кодексу;
Податковим органом встановлено, а ФОП ОСОБА_1 не спростовано, що нею як платником податку на доходи фізичних осіб не подано декларації про майновий стан і доходи за період 2016 рік.
Відтак, податковим органом було правомірно застосовано до позивача штрафні санкцій у розмірі 170 грн., а тому підстави для скасування податкового повідомлення – рішення №0135151304  – відсутні. 
Щодо позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про стягнення суми податкового боргу, в межах доводів апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Відповідно до п.57.3 ст.57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.
У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.
Пеня та штрафні санкції, нараховані на суму грошового зобов`язання (її частку), скасовану за результатами адміністративного чи судового оскарження, також підлягають скасуванню, а якщо такі пеня та санкції були сплачені, вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення податкового боргу, грошових зобов`язань або поверненню в порядку, встановленому статтею 43 цього Кодексу (п.57.4 ст.57 ПК України).
Відповідно до ст.59 Податкового кодексу України, у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі, якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
У відповідності до п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України, податковий борг – сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій у разі їх наявності), самостійно узгодженого платником податків платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
          Відповідно до п. 129.1.1 нарахування пені розпочинається при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.
Судом встановлено, що сума грошового зобов`язання з податку на прибуток фізичних осіб, яка була правомірно нарахована ФОП ОСОБА_1  становить  126384.30 грн. (з них 101107.44 грн. за основним зобов`язанням та 25276.86 за штрафними санкціями). 
Відтак саме така сума грошового зобов`язання з ПДФО підлягає стягненню з відповідача на користь державного бюджету.
Як видно з матеріалів справи, ГУ ДПС у Дніпропетровській області до позовної заяви долучено розрахунок пені до грошового зобов`язання з ПДФО, з якого видно, що податковий орган просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати зобов`язання, яка обрахована  станом на 02.08.2018 року. (9 – 9 зворотній бік)
Судом обраховано розмір пені за несвоєчасну сплату позивачем грошового зобов`язання у розмірі  126384.30 грн. у період з 26 квітня 2018 року по 02.08.2018 року, виходячи з облікової ставки НБУ у вказаний період та визначено, що сума пені становить 6      863.89 грн.
Сума грошового зобов`язання за платежем військовий збір становить 10531.62 грн. ( з них 8425.62 грн. за основним платежем, 2106 грн. – штрафні санкцій.  
Згідно з розрахунком пені до грошового зобов`язання з військового збору, податковий орган просить стягнути з ФОП ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати зобов`язання, яка обрахована на станом на 02.08.2018 року. (9 – 9 зворотній бік)
          Судом обраховано розмір пені за несвоєчасну сплату позивачем грошового зобов`язання у розмірі 10531.62 грн. у період з 26 квітня 2018 року по 02.08.2018 року, виходячи з облікової ставки НБУ у вказаний період та визначено, що сума пені становить 488.64  грн. 
Відповідно до п.95.1 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.
У відповідності до п. 95.2 ст.. 95 Податкового кодексу України,стягнення коштів та продаж майна платника податків провадиться не раніше 60 календарних днів з дня надіслання такому платнику податкової вимоги. 
Стягнення коштів за податковим боргом відбувається на підставі рішення суду, яке набрало законної сили.
Пунктом 59.3 ст.59 ПК України встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.
За правилами п.59.5 ст.59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
          На момент розгляду справи в суді сума податкового боргу у загальному розмірі 143      438.45 грн. відповідачем не сплачена, заборгованість перед бюджетом не погашена, у зв`язку з чим, наявними є підстави для стягнення з відповідача суми податкового боргу. 
          З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції в частині задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 та в частині відмови в задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та прийняти в цій частині нову постанову про часткове задоволення зустрічного позову а також первинного позову.          
У відповідності до приписів ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
          При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
          Враховуючи той факт, що зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково, а частина задоволених позовних вимог по відношенню до заявлених становить 70.64% (488606.59/345168.14)  на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 3451.51 грн. (4886.07 х 70.64%).
          Також, у судовому засіданні представником ФОП ОСОБА_1 подано до суду заяву про розподіл судових витрат з правничої допомоги, в якій просить суд стягнути витрати на правничу допомогу, яка була надана в суді апеляційної інстанції.
          Надання правничої допомоги підтверджується такими копіями документів: Договором про надання професійної правничої допомоги від 20.09.2020 року, завданням (доручення) №3, звітом про виконання договору, відповідно до якого позивачу надано послуги зі складання апеляційної скарги, подання відзиву на апеляційну скаргу, участі у судовому засіданні адвоката. На підтвердження оплати послуг налано меморіальний ордер від 10.07.2021 року проведення оплати правничої допомоги. 
          Суд, враховуючи ступінь тяжкості справи, обсяг проведених робіт з надання правничої допомоги, а також часткове задоволення зустрічного позову, приходить до висновку про необхідність стягнення на користь ФОП ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 1000 грн.
          Керуючись ст. ст.  243, 308, 310, 315, 317, 321, 325 КАС України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – задовольнити частково.
          Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року в адміністративній справі №160/7135/20 скасувати в частині задоволення зустрічного позову фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 та в частині відмови в задоволенні позовних вимог Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, а також в частині присудження судового збору та прийняти нову постанову.
          Зустрічний позов фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.04.2018 року №0135091304 на суму податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб  226445.91 грн. та на суму штрафних (фінансових)  санкцій 56611.48 грн., 
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 16.04.2018 року №0135171304  на суму податкових зобов`язань з військового збору 18      870.49 грн та штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 4718.03 грн. 
          В іншій частині в задоволенні позовних вимог фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 відмовити.
          Адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області – задовольнити частково.
          Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави податковий борг у розмірі 143      438.45 грн.  грн. (сто сорок три тисячі чотириста тридцять вісім гривень 45 коп.).
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області суму сплаченого судового збору у розмірі 3451.51 грн..
Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області суму судових витрат на правничу допомогу у розмірі 1      000 грн. 
В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 року в адміністративній справі №160/7135/20 – залишити без змін.
          Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених     п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.          
                    Постанова в повному обсязі складена 19.07.2021 року.                        
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 
                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай