Номер провадження: 22-ц/813/489/21 
Номер справи місцевого суду: 520/10903/19
Головуючий у першій інстанції Луняченко В. О.
Доповідач Вадовська Л. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       07.07.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів:
головуючого (судді-доповідача) - Вадовської Л.М., 
суддів - Ващенко Л.Г., Колеснікова Г.Я.,
за участю секретаря - Бєляєвої О.К.,
переглянувши справу №520/10903/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Здорово» про відшкодування шкоди за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 9 жовтня 2019 року у складі судді Луняченко В.О., -
в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , звернувшись 17 травня 2019 року до суду з вищеназваним позовом, вказав, що 22 липня 2018 року з вини відповідача ОСОБА_2 сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої аварійно пошкоджено належний йому транспортний засіб автомобіль марки «Chevrolet Evanda», реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до Висновку експерта №74-18 від 28 серпня 2018 року автотоварознавчого дослідження вартість матеріального збитку, завданого аварійним пошкодженням власнику автомобіля «Chevrolet Evanda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначена рівною 41732,90 грн., вартість відновлювального ремонту становить 72644,24 грн. На момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Здорово», 23 липня 2018 року ним повідомлено страхову компанію про подію з транспортним засобом та подано заяву про виплату страхового відшкодування, проте таке від страхової компанії не отримано. Посилаючись на вказані обставини, позивач ОСОБА_1 просив на підставі статей 22, 1166, 1187, 1188, 1192 ЦК України стягнути з відповідача ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 41732,90 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_2 на відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 30912,24 грн.; розподілити судові витрати (а.с.3-5). 
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси від 28 травня 2019 року відкрито провадження у справі (а.с.37).
Відповідач ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_3 позов не визнала, зазначивши у відзиві, що її цивільно-правова відповідальність була застрахована в ПрАТ «СК «Здорово», куди вона про пригоду повідомила. Позовні вимоги не перевищують ліміт відповідальності страховика, тому заявлена шкода підлягає стягненню зі страхової компанії, що відповідатиме правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 4 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц (а.с.57-59).
Відповідачем ПрАТ «Страхова компанія «Здорово» відзив не подано.
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 9 жовтня 2019 року позов задоволено, стягнуто з ПрАТ «СК «Здорово» на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 41732,90 грн.; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 30912,24 грн.; стягнуто з ПрАТ «СК «Здорово» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 3268,40 грн. (а.с.86-88).
Висновок суду мотивовано тим, що ПрАТ «СК «Здорово» не виконано умов договору, укладеного з особою, винною в ДТП, де був пошкоджений належний позивачу автомобіль, тому зі страхової компанії підлягає стягненню розмір матеріальної шкоди 41732,90 грн. Оскільки вартість відновлювального ремонту відповідно до ремонтної калькуляції №74-18 від 28 серпня 2018 року складає 72644,24 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, завданого власнику транспортного засобу «Chevrolet Evanda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 41732,90 грн., то обов`язок по виплаті різниці між страховим відшкодуванням та фактичним розміром шкоди лежить на ОСОБА_2 , така різниця рівна 30912,24 грн. Судові витрати складаються з витрат на проведення експертного дослідження в розмірі 2500,00 грн. та з витрат на сплату судового збору в розмірі 768,40 грн, які з огляду на задоволення позову підлягають стягненню з відповідачів в повному обсязі. 
Ухвалою Одеського апеляційного суду від 13 січня 2020 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення суду.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині стягнення з неї ОСОБА_2 шкоди та судових витрат і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вимог до неї (а.с.98-101).
За змістом вимог апеляційної скарги незаконність і необґрунтованість рішення з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права полягає у не застосуванні висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 4 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц та безпідставності покладення на неї як на страхувальника обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування. Щодо понесених позивачем витрат на проведення експертного дослідження, то такі покладаються на страховика згідно положень п.34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». 
В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду в частині позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 та стягнення з неї судових витрат і ухвалення в цій частині нового рішення про відмову в задоволенні вимог до ОСОБА_2 з огляду на наступне.
Учасниками справи в порядку доведення обставин, на які посилалися як на підставу своїх вимог та заперечень, надано докази, що містять наступні дані.
Транспортний засіб автомобіль марки «Chevrolet Evanda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску шасі № НОМЕР_2 , легковий седан, належить на праві власності ОСОБА_1 (а.с.9).
Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 4 вересня 2018 року в справі №520/10396/18 ОСОБА_2 визнано винною у скоєнні правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, та піддано покаранню у вигляді штрафу. Згідно постанови 22 липня 2018 року о 17:50 годин водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Geely GC2», реєстраційний номер НОМЕР_3 , по вулиці Ільфа і Петрова в м. Одесі не врахувала дорожньої обстановки, проїхала на заборонений червоний сигнал світлофору та скоїла зіткнення з автомобілем «Chevrolet Evanda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , транспортні засоби отримали пошкодження (а.с.10).
Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована в ПрАТ «Страхова компанія «Здорово», Поліс № НОМЕР_4 станом на 22 липня 2018 року діючий (а.с.33). 
З 1 лютого 2018 року приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Здорово» (ідентифікаційний код юридичної особи 33637321) як страховик позбавлений права укладати договори страхування ОСЦПВНТЗ та перебуває в процесі припинення (а.с.68-82)
Згідно Висновку №74-18 від 28 серпня 2018 року експертного автотоварознавчого дослідження колісного транспортного засобу автомобілем «Chevrolet Evanda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного судовим експертом ОСОБА_4 на замовлення ОСОБА_1 , вартість матеріального збитку, завданого володільцю транспортного засобу автомобіля «Chevrolet Evanda», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, під час дорожньо-транспортної пригоди 22 липня 2018 року визначена рівною 41732,90 грн. (коефіцієнт фізичного зносу КТЗ /його складових/ рівний 0,7) при вартості відновлювального ремонту рівній 72644,24 грн. (а.с.11-31).
Витрати на проведення експертного дослідження склали 2500,00 грн. (а.с.32).
Притягнення до цивільної відповідальності за шкоду ОСОБА_2 у даному випадку безпідставне з огляду на наступне.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) зроблено висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можлива за умови, що згідно з цим договором або Законом №1961-ІУ у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладення обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону №1961-ІУ). Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. 
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 3 жовтня 2018 року в справі №750/15471/15-ц (провадження №14-316цс18) вказано, що у разі якщо деліктні відносини поєдналися з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Такий страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у порядку, передбаченому Законом №1961-ІУ. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно із цим договором або Законом №1961-ІУ у страховика не виникло обов`язку з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених статтею 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. У такому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.
ОСОБА_2 є особою, відповідальність якого застрахована в ПрАТ «СК «Здорово», отже, у сенсі правових висновків, викладених Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 4 липня 2018 року в справі №755/18006/15-ц (провадження №14-176цс18) та у постанові від 3 жовтня 2018 року в справі №760/15471/15-ц (провадження №14-316цс18), відсутні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальних збитків (шкоди), завданих аварійним пошкодження транспортного засобу, так як відповідати має у даному випадку страховик. Відповідальність страхувальника ОСОБА_2 обмежується різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, а оскільки в даному випадку розмір завданої шкоди 41732,90 грн. не перевищує ліміт відповідальності страховика, то правові підстави для застосування статті 1194 ЦК України також відсутні.
Анулювання ліцензії ПрАТ «СК «Здорово» не надає правових підстав для стягнення з ОСОБА_2 заявлених матеріальних збитків (шкоди), так як дана ситуація врегульована Законом України від 1 липня 2004 року 31961-ІУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про що зазначено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі від 20 лютого 2020 року в справі №753/15214/16-ц (провадження №14-25цс20).
Так, статтею 20 вказаного Закону встановлено, що у разі ліквідації страховика за рішенням визначених законом органів обов`язки за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності виконує ліквідаційна комісія. Обов`язки страховика за такими договорами, для виконання яких у страховика, що ліквідується, недостатньо коштів та/або майна, приймає на себе МТСБУ. Виконання обов`язків у повному обсязі гарантується коштами відповідного централізованого страхового резервного фонду МТСБУ на умовах, визначених цим Законом. 
Підпунктом «а» пункту 41.2 статті 41 Закону №1961-ІУ визначено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду страхових гарантій відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння та недостатності коштів і майна страховика – повного члена МТСБУ, що визнаний банкрутом та/або ліквідований, для виконання його зобов`язань за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.
Статтею 52 Закону №1961-ІУ врегульовано питання припинення членства в МТСБУ, зокрема, повне членство страховика в МТСБУ припиняється у разі позбавлення страховика – повного члена МТСБУ такого статусу, втрати цим страховиком статусу асоційованого члена МТСБУ або виключення такого страховика із членів МТСБУ. Страховик, членство якого у МТСБУ припинено, зобов`язаний виконати свої зобов`язання згідно з укладеними ним договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. 
Із аналізу викладено, рішення суду першої інстанції в частині вимог до ОСОБА_2 ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що згідно пункту 4 частини 1 статті 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду в частині вимог до ОСОБА_2 та ухвалення нового рішення про відмову в позові до цього відповідача. 
Відмова в задоволенні вимог до відповідача ОСОБА_2 виключає покладення в порядку статті 141 ЦПК України судових витрат на цього відповідача.
Відповідно до положень частин 4, 5 статті 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення; датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення.
       Учасники справи в судове засідання 10 червня 2021 року не з`явились, повідомлялися про дату, час та місце розгляду справи в установленому законом порядку; позивач ОСОБА_1 судову повістку отримав 5 травня 2021 року, відповідач ОСОБА_2 судову повістку отримала 11 травня 2021 року; представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 подав 10 червня 2021 року заяву про розгляд справи за відсутності сторони (а.с.164, 165, 171).
       Для прийняття рішення в справі наявні достатні матеріли; справа в провадженні суду апеляційної інстанції з грудня 2019 року; учасники справи мали процесуальний час для надання суду письмового обґрунтування власних позицій. Отже, справа розглядається за відсутності учасників справи, датою ухвалення рішення за відсутності учасників справи у сенсі положень частини 5 статті 268 ЦПК України є дата складання повного судового рішення.
       Рішення Київського районного суду м. Одеси від 9 жовтня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «СК «Здорово» не оскаржено, тому в силу положень статті 367 ЦПК України при даному апеляційному перегляді справи рішення суду в цій частині не перевіряється.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384, 390 ЦПК України, суд –
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. 
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 9 жовтня 2019 року в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та в частині стягнення з ОСОБА_2 судових витрат – скасувати.
В задоволенні позову вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди – відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
       Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
       Повний текст постанови складено 7 липня 2021 року.

Головуючий Л.М.Вадовська

Судді Л.Г.Ващенко

Г.Я.Колесніков