Ухвала
 
21 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 320/4225/17
провадження № 61-12942ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: товариство з обмеженою відповідальністю «Маттіол», ОСОБА_3 , про усунення перешкод в користуванні кімнатою шляхом виселення, 
встановив:
29 липня 2021 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2021 року у вищевказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).
Ухвалою Верховного Суду від 09 серпня 2021 року касаційну скаргу  ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків.
На виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09 серпня 2021 року заявником надіслано до Верховного Суду клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке не підписане заявником.
У зазначеному клопотанні вказано, що копію оскаржуваної постанови заявник отримав 30 червня 2021 року, на підтвердження чого долучає відповідь Центру поштового зв'язку м. Мелітополь Запорізької дирекції АТ «Укрпошта» від 09 вересня 2021 року № 09/1-01-463. У цій відповіді зазначено, що згідно перевірених виробничих документів у надходженні на ім'я ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , значиться рекомендований лист з рекомендованим повідомленням № 6900510578417, прийнятий (згідно системи відстеження офіційного сайту АТ «Укрпошта») 08 червня 2021 року у МВПЗ Запоріжжя-5 69005, який надійшов 10 червня 2021 року до міського відділення поштового зв'язку Мелітополь-13 72313; лист доставлявся 10 червня 2021 року - «адресата немає вдома», повідомлення про надходження листа виписувалося 10 червня 2021 року; лист вручений 30 червня 2021 року адресату особисто.    
Проте наведені заявником причини пропуску процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення та надані докази не дають достатніх підстав для визнання їх поважними. Заявником не надано належних доказів щодо дати отримання копії постанови Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2021 року, зокрема не надано доказів на підтвердження належності трекінг відправлення № 6900510578417до оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції.
У зв`язку з тим, що безпідставне поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення, є порушенням вимог пункту 1 статті  6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заявнику необхідно направити до суду касаційної інстанції заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судових рішень, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази (супровідний лист про надсилання кореспонденції апеляційним судом, поштовий конверт про надсилання постанови Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2021 року, довідку апеляційного суду щодо дати отримання/неотримання ОСОБА_1 чи його представником копії оскаржуваної постанови тощо).
Окрім цього, заявником на виконання вимог ухвали Верховного Суду від 09 серпня 2021 року так і не було подано касаційну скаргу у новій редакції із зазначенням пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга з відповідним обґрунтуванням. Натомість заявником подано заперечення на вищевказану ухвалу Верховного Суду, які не підписані заявником.
Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
У касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтовано (мотивовано) наявність цієї підстави (підстав).
Крім того, згідно з пунктом 3 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).
Проте ОСОБА_1 у касаційній скарзі не зазначив усіх учасників справи та їх місцезнаходження, а саме третю особу - товариство з обмеженою відповідальністю «Маттіол». 
Також, з огляду на незазначення заявником у касаційній скарзі всіх учасників справи, ОСОБА_1 в порушення пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України не надав копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості всіх учасників справи.  
Отже, ОСОБА_1 необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів у відповідності до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із зазначенням всіх учасників справи та із зазначенням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтуванням (мотивуванням) наявності цієї підстави (підстав), а також надіслати до суду заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження судового рішення, в якій навести належні підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази.
Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.
Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,
ухвалив:
Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на постанову Запорізького апеляційного суду від 01 червня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.  
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням поважних підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                    М. Ю. Тітов