П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

21 вересня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 540/1559/21	

Категорія: 109020100                                                                                             Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В. В.
                                                                                                                                    Місце ухвалення:  м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:
головуючого  –   Лук`янчук О.В.
суддів              –  Бітова А. І.
                                   –   Ступакової І. Г. 
              при секретарі –   Поварчук В. В. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скарго Новокаховської міської ради Херсонської області на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Новокаховської міської ради Херсонської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Новокаховської міської ради Херсонської області, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Новокаховської міської ради Херсонської області №230 від 04.03.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 ";
- зобов`язати Новокаховську міську раду Херсонської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, загальною площею 0.0113 га, та для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для реконструкції існуючої недобудованої будівлі торгівельно-офісного центру під розміщення та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з комерційними приміщеннями (розширення існуючого)) ОСОБА_1 , розташованої по АДРЕСА_1 на підставі поданої заяви №446- 2021/27 від 20.01.2021;
- зобов`язати Новокаховську міську раду Херсонської області подати до Херсонського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі отриманого в жовтні 2020 року дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки він розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, та звернувся до погодженням проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Згідно з частиною восьмою статті 186-1 Земельного кодексу України у висновку про відмову у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї етапі, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений). У погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути   відмовлено лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки. В свою чергу, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою за приписами Земельного кодексу України може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому ст. 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на стані погодження такого проекту. Проект погоджено Управлінням містобудування та архітектури Новокаховської міської ради Херсонської області №196 від 22.10.2020   щодо відведення земельної ділянки в оренду. Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку сформовано та зареєстровано, присвоєно кадастровий номер 6510700000:01:001:1931. Щодо посилання Новокаховської міської ради на ту обставину, що земельна ділянка не відповідає Генеральному плану міста, то такі посилання є необґрунтованими,   оскільки згідно довідки 6-зем: код цільового призначення: 02.10 - землі житлової та громадської забудови. Проект землеустрою також містить висновок експерта державної експертизи від 10.11.2020, яким проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду №20979/82-20 погоджується. Позивач зазначає, що зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою у цьому спорі не буде втручанням у дискреційні повноваження цього органу, оскільки   повноваження міської ради не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.
Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року задоволено позов ОСОБА_1 . 
Визнано протиправним та скасовано рішення Новокаховської міської ради Херсонської області №230 від 04.03.2021 року "Про відмову у затвердженні проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду ОСОБА_1 ".
Зобов`язано Новокаховську міську раду Херсонської області затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду, загальною площею 0.0113 га, для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури (для реконструкції існуючої недобудованої будівлі торгівельно-офісного центру під розміщення та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з комерційними приміщеннями (розширення існуючого)) ОСОБА_1 , розташованої по АДРЕСА_1 , на підставі поданої заяви №446-2021/27 від 20.01.2021.
Стягнуто з Новокаховської міської ради (код ЄДРПОУ 04059964) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 3178 грн.
Зобов`язано Новокаховську міську раду Херсонської області подати до Херсонського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду.
Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, Новокаховська міська рада Херсонської області подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, невірне застосування норм матеріального та процесуального права, а тому просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.
Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач посилається на ті ж обставини, які зазначені у відзиві на позов. Так, зокрема апелянтом зазначено, що відповідно до історико-архітектурного опорного плану, на частині земельної ділянки кадастровий номер 6510700000:01:018:0035 та ділянки з   кадастровим номером   6510700000:01:001:1931 розташований "спортивний майданчик з зеленими насадженнями", що відображено на плані зонування території у вигляді прямокутника бірюзового кольору - "існуючі спортивні споруди". Вказує, що проект землеустрою ФО ОСОБА_1 не є погодженим відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України. Так, наприклад у висновку "Про погодження проекту землеустрою" від 22.10.2020 № 196 складеного управління містобудування та архітектури зазначено, що управління містобудування та архітектури вважає за можливе погодити його з врахуванням містобудівних обмежень, обтяжень, а саме: при намірах забудови земельної ділянки отримати містобудівні умови та обмеження на підставі ст. 29 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Тому цей висновок не можна вважати безумовним погодженням та погодженням проекту землеустрою відповідно до вимог ст. 186-1 ЗК України.
При цьому вказує, що зобов`язання затвердити проект землеустрою, без перевірки наявності або відсутності усіх підстав, може призвести до затвердження проекту землеустрою з порушенням закону. Також вказує, що позов поданою особою, яка не має права його подавати, оскільки повноваження не підтверджено певними  документами.
Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.
Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного. 
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 у вересні 2020 року звернувся до Новокаховської міської ради Херсонської області із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, загальною площею 0,0113 га, для реконструкції торгівельно-офісних приміщень під багатоквартирний житловий будинок з комерційними приміщеннями, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . З пояснень представника позивача, наданих   в судовому засіданні, вбачається, що   дана земельна ділянка необхідна для обслуговування об`єкта     незавершеного будівництва багатоквартирний житловий будинок з комерційними приміщеннями, який належить позивачу, та знаходиться на прилеглій земельній ділянці площею 0,0525 га з кадастровим номером 6510700000:01:018:0035, яку орендує позивач з 2006 року за договором оренди, укладеним   з     Новокаховською міською радою. 
Новокаховська міська рада прийняла рішення №3258 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою та викуп земельних ділянок", яким надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель комунальної власності фізичній особі ОСОБА_1 , орієнтовною площею 0,0113 га за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції існуючої недобудованої будівлі торгівельно-офісного центру під розміщення та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з комерційними приміщеннями (розширення існуючого), проектна категорія земель - землі житлової та громадської забудови (код класифікації цільового призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури - 02.10), терміном на 5 років. Заявника у місячний строк зобов`язано звернутися до суб`єкта господарювання для замовлення проекту землеустрою. Після погодження проекту землеустрою у порядку, встановленому ст. 286-1 Земельного кодексу України та внесення відомостей до Державного земельного кадастру подати його до відділу земельних відносин та комунальної власності виконавчого комітету міської ради для підготовки проекту рішення про затвердження розробленої документації із землеустрою та передачі земельної ділянки у користування.
ОСОБА_1 замовив та розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 0,0113 га, при цьому отримав позитивний висновок Управління містобудування та архітектури Новокаховської міської ради №196 від 22.10 .2020 року;   та позитивний висновок про розгляд документації із землеустрою ГУ Держгеокадастру №20979/82-20 від 10.11.2020.
Відомості про дану земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру та земельній ділянці присвоєно кадастровий помер: 6510700000:01:001:1931. 
20.01.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою про затвердження проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки.
Постійна комісія з питань земельних, природних ресурсів та комунальної власності міської ради   розглянула питання "Про затвердження проекту землеустрою та передачу земельної ділянки в оренду ФО ОСОБА_1 " та згідно з протоколу № 11 від 09.02.2021 засідання цієї комісії вирішено не підтримувати у зв`язку з невідповідністю до генерального плану міста, рекомендовано секретарю ради звернутися до правоохоронних органів щодо порушення ОСОБА_1 законодавства про регулювання містобудівної діяльності та земельного кодексу України, а також адміністративного кодексу щодо самовільної забудови земельної ділянки комунальної власності, скасувати рішення Новокаховської міської ради № 3258 від 15.10.2020 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" ті.1.3. у зв`язку з невідповідністю до генерального плану міста.
04.03.2021 відповідач прийняв рішення сьомої сесії восьмого скликання Новокаховської міської ради Херсонської області № 230, яким пунктом 1 відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю до генерального плану міста; пунктом 2 рішення скасовано пункт 1.3 рішення Новокаховської міської ради №3258 від 15.10.2020 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" у зв`язку з невідповідністю до генерального плану міста;   п. 3   зобов`язано ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку в місячний термін з моменту прийняття рішення.
Позивач вважає рішення Новокаховської міської ради Херсонської області №230 від 04.03.2021 протиправним та необґрунтованим, тому звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, з підстав, що не передбачені діючим земельним законодавством, а оскаржуване рішення,не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних та деталізованих мотивів такої відмови у вказаному рішенні органу місцевого самоврядування не наведено, а тому прийшов до висновку що відповідач при прийнятті рішення діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Також зазначив, що  рішення ради від 15.10.2020 № 3258, яким позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою, та яке було скасоване п.2 оспорюваного рішення № 230 від 04.03.2021, це акт ненормативного характеру, застосовується одноразово і після реалізації вичерпує свою дію фактом розроблення проекту землеустрою, у зв`язку із чим відміна цього рішення після його виконання є незаконною. 
При цьому вказав, що зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою у цьому спорі не буде втручанням у дискреційні повноваження цього органу, оскільки суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
Переглянувши рішення суду першої інстанції з урахуванням доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.
Законом, який регулює земельні правовідносини, є  Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-III, а також прийняті відповідно до Конституції України  та цього  Кодексу  нормативно-правові акти.
За змістом ст. 3 Земельного кодексу України  (далі -  ЗК України) земельні відносини в Україні регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Відповідно до статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст, зокрема, належить: розпорядження землями територіальних громад; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього  Кодексу; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержанням земельного та екологічного законодавства; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовка висновків щодо вилучення (викупу) та надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.
Згідно ч. 1 ст. 116 ЗК України  громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим кодексом, або за результатами аукціону.
Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу. 
За правилами ч. 1 ст. 123 ЗК України  надання земельних ділянок комунальної власності у користування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у випадках, передбачених законом, або на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). При цьому розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, передбачених  ст. 122 цього кодексу.
Відповідно до частини 2 вказаної статті особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розроблення до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які, відповідно до повноважень, визначених ст.122 цього кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.
Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову в його наданні, що визначено ч. 3 ст. 123 ЗК України.
Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому ст. 186 цього кодексу.
Згідно частини 6 статті 186 ЗК України  проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому  статтею 186-1 цього Кодексу, і затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.
Як зазначено в ч. 6  ст. 186-1 ЗК України, підставою для відмови у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише невідповідність його положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівній документації.
У разі якщо проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації, погоджений проект подається замовником або розробником до центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин, або його територіального органу для здійснення такої експертизи.
Крім того, згідно ч. 7  ст.186-1 Земельного кодексу України, органам, зазначеним у частинах першій - третій статті 186-1, при погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки забороняється вимагати: додаткові матеріали та документи, не включені до проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідно до ст.50 ЗУ  Про землеустрій; надання погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки будь-якими іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями; проведення будь-яких обстежень, експертиз та робіт. Кожен орган здійснює розгляд та погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки самостійно та незалежно від погодження проекту іншими органами, зазначеними у частинах першій - третій цієї статті, у визначений законом строк.
У висновку про відмову погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, має бути надано вичерпний перелік недоліків проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та розумний строк для усунення таких недоліків (який за письмовим проханням розробника проекту може бути продовжений).
Органами, зазначеними в частинах першій - третій цієї статті, може бути відмовлено у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки лише у разі, якщо не усунено недоліки, на яких було наголошено у попередньому висновку. Не можна відмовити у погодженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з інших причин чи вказати інші недоліки (ч. 8  ст.186-1 ЗК України).
За приписами ч. 6  ст. 123 ЗК України  відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк із дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом  після отримання позитивного висновку такої експертизи, приймає рішення про надання земельної ділянки у користування.
Рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються: затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності); надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) вимог щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.
Системний аналіз положень дає змогу дійти висновку, що єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому  статтею 186-1 Земельного кодексу України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. 
Аналогічний правовий висновок міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.08.2018 року у справі №817/586/17, від 24.01.2020 року у справі №316/979/18 та від 22.10.2020 року у справі №808/3083/17.
Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку статті 186-1 Земельного кодексу України, норми статті 118 Земельного кодексу України не містять. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватись саме на етапі погодження такого проекту.
Аналогічний правовий висновок викладений Верховним Судом у постановах від 06 березня 2019 року по справі №1640/2594/18, від 31 січня 2019 року по справі №815/2488/17, від 30 серпня 2018 року по справі № 817/586/17, від 18 жовтня 2018 року по справі №818/1976/17.
Згідно з п.34  ст.26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні"  виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.
Відповідно до ч.ч. 1, 5  ст.46 Закону України "Про місцеве самоврядування"  сільська, селищна, міська, районна у місті (у разі її створення), районна, обласна рада проводить свою роботу сесійно. Сесія складається з пленарних засідань ради, а також засідань постійних комісій ради.
Сесія ради скликається в міру необхідності, але не менше одного разу на квартал, а з питань відведення земельних ділянок та надання документів дозвільного характеру у сфері господарської діяльності - не рідше ніж один раз на місяць.
Частинами 1, 2  ст.59 Закону України "Про місцеве самоврядування"  визначено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.
Так, з матеріалів справи вбачається, що в 04.03.2021 відповідач прийняв рішення сьомої сесії восьмого скликання Новокаховської міської ради Херсонської області № 230, яким пунктом 1 відмовлено ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою та передачу в оренду земельної ділянки у зв`язку з невідповідністю до генерального плану міста; пунктом 2 рішення скасовано пункт 1.3 рішення Новокаховської міської ради №3258 від 15.10.2020 "Про надання дозволу на розробку документації із землеустрою" у зв`язку з невідповідністю до генерального плану міста; п. 3 зобов`язано ОСОБА_1 звільнити земельну ділянку в місячний термін з моменту прийняття рішення.
Судом першої інстанції правомірно зауважено, що ні оспорюване рішення відповідача №230, ні протокол засідання постійної комісії з питань земельних, природних ресурсів та комунальної власності від 09.02.2021 № 11 не містять обґрунтувань, в чому полягає ця невідповідність. Невідповідність місця розташування земельної ділянки має бути пояснена у самому рішенні органу місцевого самоврядування вказівкою на конкретні невідповідності законам або прийнятим відповідно до них нормативно-правовим актам, генеральним планам населених пунктів та іншої містобудівної документації, схемам землеустрою і техніко-економічним обґрунтуванням використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, тощо. 
Тільки у відзиві на позовну заяву відповідач конкретизував, що під невідповідністю генеральному плану він мав на увазі те, що на "Плані зонування території" спортивний майданчик з зеленими насадженнями (який відображений у вигляді прямокутника бірюзового кольору - "існуючі спортивні споруди") знаходиться в межах ділянок з кадастровими номерами 6510700000:01:018:0035 та 6510700000:01:001:1931 .
Водночас, колегія суддів наголошує, що обґрунтування прийнятого рішення має міститися саме в рішенні. Суб`єкт владних повноважень не може посилатися на обставини та мотиви, які у його рішенні не визначені, оскільки саме воно є актом індивідуальної дії, який має для особи юридичні наслідки і саме з цього документу особа визначає свої права, обов`язки, можливий напрямок подальших дій. Так, за умови несприятливого для особи рішення, вона має знати, що нею порушено, які заходи вона може вжити для усунення порушення та отримання бажаного права.
Так, відповідно до статті  38 ЗК України  до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування.
Статтею 40 ЗК України  передбачено, що громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом .
Враховуючи  зазначені норми матеріального права,  колегія суддів зазначає,  що  відповідно до змісту  глави 6 ЗК України, до земель житлової забудови та громадської забудови належать земельні ділянки з таким видом використання: для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель (ст. 40), земельні ділянки житлово-будівельних (жилих) кооперативів (ст. 41) та земельні ділянки багатоквартирних житлових будинків (ст. 42).
Як встановлено під час розгляду справи та підтверджено матеріалами справи,позивачу надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду за рахунок земель комунальної власності орієнтовною площею 0,0113 га за адресою: АДРЕСА_1 для реконструкції існуючої недобудованої будівлі торгівельно-офісного центру під розміщення та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з комерційними приміщеннями (розширення існуючого), проектна категорія земель - землі житлової та громадської забудови (код класифікації цільового призначення для будівництва та обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури - 02.10), терміном на 5 років.
ОСОБА_1 замовив та розробив проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду загальною площею 0,0113 га, при цьому отримав позитивний висновок Управління містобудування та архітектури Новокаховської міської ради №196 від 22.10 .2020 року;   та позитивний висновок про розгляд документації із землеустрою ГУ Держгеокадастру №20979/82-20 від 10.11.2020.
Відомості про дану земельну ділянку внесені до Державного земельного кадастру та земельній ділянці присвоєно кадастровий помер: 6510700000:01:001:1931. 
Отже, управлінням архітектури та містобудування міської ради погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку з об`єктами торгово-розважальної та ринкової інфраструктури. Земельну ділянку сформовано та зареєстровано у Державному земельному кадастрі, присвоєно кадастровий номер. У оскаржуваному рішенні міської ради не зазначено недоліки проекту, а також не міститься жодних посилань на порушення вимог законів України. 
При цьому, доказів того, що земельна ділянка кадастровий номер 6510700000:01:001:1931має інше цільове призначення, відповідач ані до суду першої, ані до суду апеляційної інстанції не надав.
Посилання скаржника на те, що земельна ділянка знаходиться на території, де за Генеральним планом розташований спортивний майданчик, спростовуються висновком експерта державної експертизи Держгеокадастру, в якому вказано, що цільове призначення земельної ділянки   це землі запасу (земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користуванням громадянам та юридичним особам), категорія земель - землі житлової та громадської забудови, тому проект землеустрою погоджений про що вірно зазначено судом першої інстанції.
Крім того, судом першої інстанції правомірно звернуто увагу, що перевірка відповідності місця розташування об`єкта вимогам законів та нормативно-правовим актам належить до повноважень відповідача. У зв`язку з цим, Новокаховська міська рада була наділена повноваженнями прийняти рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, якщо на підставі такої перевірки буде достовірно встановлена невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки вимогам законів та/або іншим нормативно-правовим актам, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку. Проте, в матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що відповідачем проведена перевірка, відповідно до результатів якої встановлено невідповідність місця розташування генеральному плану міста Нова Каховка. Орган місцевого самоврядування взагалі не надав жодного доказу того, що такий спортивний майданчик існує, знаходиться на балансі ради чи іншої установи. Викопіювання з Генерального плану правомірно не прийнято судом першої інстанції до уваги, оскільки з даних графічних матеріалів неможливо встановити невідповідність місця розташування бажаної земельної ділянки.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем відмовлено у затвердженні проекту землеустрою, з підстав, що не передбачені діючим земельним законодавством, а оскаржуване рішення,не може вважатися обґрунтованим, добросовісним і законним, оскільки належних та деталізованих мотивів такої відмови у вказаному рішенні органу місцевого самоврядування не наведено.
Стосовно рішення ж ради від 15.10.2020 № 3258, яким позивачу був наданий дозвіл на розробку проекту землеустрою, та яке було скасоване   п.2 оспорюваного рішення № 230 від 04.03.2021, то судом першої інстанції обґрунтовано зазначено, що це   акт ненормативного характеру, оскільки передбачає конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта, застосовується одноразово і після реалізації вичерпує свою дію (Рішення Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009). Тому такий   правовий акт індивідуальної дії   на момент його скасування є вже виконаним та відповідні правові наслідки прийняття такого рішення вже настали. Відповідно скасовувати такий акт було зі сторони відповідача неправомірно. Отже, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки позивачу є актом одноразового застосування та вичерпало свою дію фактом розроблення проекту землеустрою, у зв`язку із чим відміна цього рішення після його виконання є незаконною. 
За таких обставин, судом першої інстанції правомірно зроблено висновок про визнання протиправним та скасування рішення ради №230 від 04.03.2021 року. 
Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою, то колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції з урахуванням правових висновків викладених у постановах Верховного Суду від 06.03.2019 у справі №2340/2921/18, від 24.12.2019 у справі № 823/59/17 прийшов до обґрунтованого висновку, що зобов`язання відповідача затвердити проект землеустрою у цьому спорі не буде втручанням у дискреційні повноваження цього органу, оскільки у випадку невиконання обов`язку відповідачем, за наявності визначених законом умов, у суду виникають підстави для ефективного захисту порушеного права позивача шляхом, зокрема, зобов`язання відповідача вчинити певні дії, спрямовані на відновлення порушеного права, або шляхом зобов`язання ухвалити рішення.
При цьому колегія суддів зазначає, що дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Водночас, як встановлено судом, єдиною підставою для відмови у затвердженні проекту землеустрою може бути лише те, що проект землеустрою не погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, а також відсутність обов`язкової державної експертизи у визначених законом випадках та відомостей щодо державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі. Результат розгляду з питань затвердження проекту землеустрою оформлюється відповідним органом у формі рішення, що прямо передбачено частиною 9 статті 118 ЗК України.
Так, у цій справі, судами встановлено, що проект землеустрою погоджено в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України, є підстави вважати, що у відповідача, у даному випадку, відсутні повноваження діяти на власний розсуд, а отже і відсутні перешкоди у прийнятті рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки 
Отже, обраний судом першої інстанції спосіб захисту порушеного права відповідає положенням пункту 4 статті 245 КАС України є належним та ефективним, забезпечує позитивне вирішення його питання без невиправданих зволікань, а доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.
Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 01 лютого 2021року у справі №560/1282/19.
Доводи апелянта, що позов поданою особою, яка не має права його подавати, оскільки повноваження не підтверджено певними документами, спростовуються матеріалами справи, зокрема наданим договором та копією ордеру.
Крім того, що у рішеннях ЄСПЛ склалась стала практика, відповідно до якої у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. 
Зокрема, у справі «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58) зазначено, що національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін. Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає у тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland», заява № 49684/99, п. 30, від 27 вересня 2001 року).
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норма права, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 308, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Новокаховської міської ради Херсонської області залишити без задоволення.
Рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено та підписано 23 вересня 2021 року. 

Головуючий суддя:                                                                                 О.В. Лук`янчук 

Суддя:                                                                                                    А. І. Бітов

Суддя:                                                                                                    І. Г. Ступакова