ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/911/21	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №707/2413/20 Категорія: 311020000 	Тептюк Є. П. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Гончар Н.  І. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2021 року	м. Черкаси	

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» про стягнення заборгованості по заробітній платі, 

в с т а н о в и л а:

у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» від 13 грудня 2018 року № 1 її було прийнято на роботу, на посаду кухаря з 14 січня 2019 року та зроблено відповідний запис в трудовій книжці НОМЕР_1 .
Наказом Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» від 04 вересня 2020 року за № 184 її було звільнено з роботи 09 вересня 2020 року за статтею 38 КЗпП України за власним бажанням.
Позивач зазначила, що при звільненні з нею не було проведено розрахунок, а саме не виплачена в повному обсязі нараховану на день звільнення заробітну плату та не відшкодовано кошти за невикористану відпустку.
Також на підставі статей 116, 117 КЗпП України позивачка просила стягнути з відповідача у примусовому порядку середній заробіток за весь час затримки розрахунку з 09 вересня 2020 року по день фактичного розрахунку, виходячи з розміру середньої заробітної плати 8956,86 грн. на місяць, середньоденної заробітної плати 271,42 грн.
З урахуванням уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просила стягнути із відповідача на її користь невиплачену заробітну плату за вересень 2020 року (7 робочих днів) в сумі 1899,94 грн., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 8956,86 грн., компенсацію за невикористану щорічну відпустку за період 2019-2020 року в сумі 9585,60 грн., та моральну шкоду в сумі 10000 грн.
Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку в розмірі 14006,08 грн.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» подало апеляційну скаргу та просить скасувати рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року та закрити провадження у справі.
В апеляційній скарзі вказує, що судом не вірно було визначено, що відповідач здійснив остаточний розрахунок із позивачкою 27 жовтня 2020 року.
Зазначає, що судом не було досліджено обставини, при яких позивачка була ознайомлена із наказом про звільнення та отримання нею трудової книжки.
Стверджує, що позивачка уникала зустрічей із відділом кадрів, навмисно не ознайомлювалась із наказом про звільнення та не отримувала трудову книжку, на телефонні дзвінки та письмові звернення не відповідала. Вказані дії з боку позивачки стали причиною не вчасного розрахунку із нею відповідачем, проте, суд цю обставину не досліджував та не проаналізував.
Вважає, що у відповідача не виникло відповідальності, визначеної статтею 117 КЗпП України за невчасний розрахунок із позивачкою, оскільки остання своєю бездіяльністю виключала вину скаржника.
Представник ОСОБА_1 – адвокат Кучер Юлія Вікторівна подала відзив на апеляційну скаргу та просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги , а рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року залишити без змін.
У відзиві вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а апелянтом на підтвердження викладених у апеляційній скарзі обставин не надано жодного належного доказу.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішенням суду першої інстанції стягнуто з ТОВ «Преміум Фінанс Груп» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
У зв`язку з тим, що рішення суду оскаржується відповідачем ТОВ «Преміум Фінанс Груп», апеляційний суд переглядає рішення лише в частині задоволених позовних вимог.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 працювала кухарем у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» з 14 січня 2019 року (а.с.16).
09 вересня 2020 року позивачку було звільнено з роботи за власним бажанням за статтею 38 КЗпП України на підставі наказу від 04 вересня 2020 року № 184 (а.с.16).
Вирішуючи позовні вимоги щодо стягнення із відповідача на користь позивачки середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд першої інстанції вірно встановив, що остаточний розрахунок із позивачкою відповідачем було проведено 27 жовтня 2020 року, що підтверджується меморіальним ордером № 21463743 від 27 жовтня 2020 року про перерахування на рахунок ОСОБА_1 1232,02 грн заробітної плати за вересень 2020 року (а.с. 58).
Позивачем не оспорюється рішення суду в цій частині, а відповідачем не надано належних доказів на спростування висновків суду про здійснення остаточного розрахунку із позивачем 27 жовтня 2020 року.
Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.
Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. 
Аналіз зазначених норм свідчить про те, що всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать; при невиконанні такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена статтею 117 КЗпП України відповідальність.
Установивши під час розгляду справи про стягнення середнього заробітку у зв`язку із затримкою при звільненні, що працівнику не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, коли ж він у цей день не був на роботі, - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а у разі не проведення його до розгляду справи – по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності.
Враховуючи викладене, безпідставними є посилання в апеляційній скарзі на відсутність вини відповідача у не проведенні своєчасного розрахунку із позивачкою при звільненні, у зв`язку з тим, що позивач уникала зустрічей із відділом кадрів відповідача та навмисно не ознайомлювалась із наказом про звільнення, отримувала трудової книжки.
Вказані обставини не є предметом розгляду даної справи, оскільки позивачка пред`явила вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, а не видачі трудової книжки чи наказу про звільнення.
Розрахунок розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 09 вересня 2020 року по 27 жовтня 2020 року судом першої інстанції проведено відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, тому зміні чи скасуванню визначена судом сума не підлягає.
Посилання скаржника на необхідність дотримання трьохмісячного строку для звернення до суду із позовними вимогами про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, є обґрунтованими, та дотримані позивачкою при поданні позовної заяви.
З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування обґрунтованого рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.
Апеляційний суд також звертає увагу скаржника на те, що апеляційною вимогою у скарзі зазначено скасування рішення суду першої інстанції та закриття провадження у справі. Водночас, апелянтом не вказано з яких підстав слід закрити провадження у справі.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Преміум Фінанс Груп» залишити без задоволення. 
Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 04 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, визначених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді