УХВАЛА

16 липня 2021 року 
м. Київ

Справа №  914/572/20 

Верховний Суд у складі судді Касаційного господарського суду Берднік І.С.,

перевіривши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМ-Ігор»
на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 (у складі колегії суддів: Орищин Г.В. (головуючий), Галушко Н. А., Желік М.Б.)
у справі № 914/572/20

за первісним позовом Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМ-Ігор»,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Роксоляни 24»,
про зобов`язання повернути об`єкт оренди,

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМ-Ігор»
до Управління комунальної власності Департаменту економічного розвитку Львівської міської ради,
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача (за первісним позовом) - Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Роксоляни 24»,
про визнання продовженим договору оренди,
ВСТАНОВИВ: 
18.06.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛІМ-Ігор» (далі - ТОВ «ЛІМ-Ігор») подало безпосередньо до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі № 914/572/20.
Касаційну скаргу оформлено з порушенням вимог, установлених статтями 290, 291     Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК).
За змістом пункту 1 частини 1 статті 287 ГПК учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати касаційну скаргу на рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.
Відповідно до частини 2 статті 287 ГПК підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:
1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;
2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;
3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;
4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 290 ГПК у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 цього Кодексу підстави (підстав).
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.
У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 287 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.
Таким чином, із огляду на зміст наведених вимог процесуального закону при оскарженні судових рішень з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу, касаційна скарга має містити:  
пункт 1) - формулювання висновку щодо застосування норми права із зазначенням цієї норми права з викладенням правовідносин, у яких ця норма права застосована, а також покликання на постанови Верховного Суду, в яких зроблено інший (який саме) висновок щодо застосування цієї ж норми права та в яких правовідносинах; 
пункт 2) - обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні, із зазначенням такого правового висновку, описом правовідносин та мотивів такого обґрунтування відступлення; 
пункт 3) - зазначення норми права щодо якої відсутній висновок її застосування із конкретизацією правовідносин, в яких цей висновок відсутній. 
У разі оскарження судового рішення з підстави, передбаченої пунктом 4 частини другої статті 287 ГПК, касаційна скарга має містити зазначення обставин, наведених у частинах 1, 3 статті 310 ГПК.
У касаційній скарзі ТОВ «ЛІМ-Ігор» викладає обставини справи № 914/572/20, обґрунтування того, в чому, на його думку, полягає неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права під час ухвалення оскарженої постанови.
Разом із цим, підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 287 ГПК підстави (підстав), скаржник не зазначає, що порушує правило, встановлене пунктом 5 частини 2 статті 290 ГПК.
Відповідно до статті 291 ГПК особа, яка подає касаційну скаргу, надсилає іншим учасникам справи копію цієї скарги і доданих до неї документів, які у них відсутні, листом з описом вкладення. 
До касаційної скарги ТОВ «ЛІМ-Ігор» додано накладні і фіскальні чеки, що вказують на надіслання кореспонденції іншим учасникам справи, однак не додано листів із описами вкладень, що унеможливлює перевірку касаційним судом факту надіслання їм саме копій касаційної скарги і доданих до неї документів. 
Відповідно до частини 2 статті 292 ГПК у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 290 цього Кодексу, застосовуються положення статті 174 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
За змістом частини 2 статті 174 ГПК в ухвалі про залишення скарги без руху зазначаються, зокрема, недоліки цієї скарги, спосіб і строк їх усунення.
Ураховуючи те, що касаційну скаргу ТОВ «ЛІМ-Ігор» оформлено з порушенням вимог, установлених пунктом 5 частини 2 статті 290, статті 291 ГПК, цю скаргу слід залишити без руху із наданням скаржникові строку для усунення недоліків.
Суд визначає скаржникові спосіб усунення недоліків касаційної скарги, зазначених в цій ухвалі, шляхом подачі: нової редакції касаційної скарги із чітким  зазначенням і належним обґрунтуванням підстави (підстав) касаційного оскарження, передбаченої (передбачених) частиною 2 статті 287 ГПК (із урахуванням змісту цієї ухвали), а також доказів належного виконання вимог статті 291 ГПК.
При цьому Суд звертає увагу скаржника на те, що іншим учасникам справи №914/572/20 слід надіслати нову редакцію касаційної скарги, подану на виконання вимог цієї ухвали.
Керуючись статтями 174, 234, 235, 292 ГПК, 
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛІМ-Ігор» на постанову Західного апеляційного господарського суду від 27.05.2021 у справі № 914/572/20 залишити без руху.
2. Надати скаржникові строк для усунення недоліків цієї скарги до 13.08.2021.
3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржникові. 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                    І. С. Берднік