ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/1625/21                                                                       Головуючий у І інстанції - Непочатих В.О.
                                                                                                                 Суддя-доповідач - Губська Л.В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  21 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
          Головуючого судді:                                                            Губської Л.В., 
          суддів:                                                                                Епель О.В., Степанюка А.Г.,
          за участю секретаря                                                            Кондраток А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області щодо ненадання публічної інформації за запитом від 16.01.2021;
- визнати протиправною бездіяльність Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області щодо недотримання встановленого законом п`ятиденного строку надання інформації на запит на інформацію;
- зобов`язати Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області розглянути запит від 16.01.2021 про надання публічної інформації щодо наявності на території м. Ніжин вільних земельних ділянок, що можуть бути використані під забудову жилого будинку, господарських будівель і споруд.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року адміністративний позов залишено без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст. 240 КАС України, враховуючи, що позивачем не були виконані вимоги ухвали суду від 05 травня 2021 року.
Позивач не погоджуючись із зазначеною ухвалою, подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовані тим, що на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху ним було надано належні докази його звільнення від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду сторони  до суду не прибули, при цьому, позивачем подано клопотання про розгляд справи без його участі.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Так, залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивач на виконання вимог ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 не надав документ про сплату судового збору, а подане клопотання не підтверджує, що він звільнений від спати судового збору, отже відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України позов залишено без розгляду.
Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 13 ст. 171 КАС України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.
Так, ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 05.05.2021 позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із несплатою судового збору.
На виконання вимог вказаної ухвалу позивачем подано клопотання з посиланням на п. 14 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», проте, як правильно зазначає суд першої інстанції, предметом спору даної справи є ненадання відповідачем публічної інформації за запитом у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації», а не відмова позивачу в наданні пільги на першочергове відведення земельної ділянки для індивідуального житлового будівництва.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, якщо провадження в адміністративній справі було відкрито за позовною заявою, яка не відповідає вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, і позивач не усунув цих недоліків у строк, встановлений судом.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 18.05.2021 позовну заяву залишено без розгляду, у зв`язку з несплатою судового збору.
Колегія суддів зазначає, що сплата судового збору за подання позовної заяви в силу положень КАС України є процесуальним обов`язком особи, що звертається до суду.
Згідно з ч.3 ст.161 КАС України особа, яка звертається до адміністративного суду з позовною заявою, додає до неї документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 28 листопада 2013 року № 12-рп/2013 зазначив, що «гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя, від 14 травня 1981 року № (81) 7: «У тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).
Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого ст. 55 Конституції України.
За висновками Європейського суду з прав людини, загалом прийнятним вважається встановлення в національному законодавстві процесуальних обмежень та вимог з метою належного здійснення правосуддя; проте вони не повинні підривати саму суть права на доступ до суду (рішення Європейського суду з прав людини від 16.12.1992 у справі «Хаджіанастасіу проти Греції», пункти 32-37).
Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 19 червня 2001 року справа «Креуз проти Польщі» «право на суд» не є абсолютним, воно може обмежуватися державою різноманітними засобами, в тому числі фінансовими. Вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявників на доступ до правосуддя («KREUZ v. POLAND» № 28249/95).
Відповідно до ч. 2 ст. 132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі - Закон № 3674-VI).
Відповідно до ч.1 ст.3 Закону № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.
Пільги щодо сплати судового збору визначені у ст.5 Закону України «Про судовий збір», пунктом 13 ч.1 якої встановлено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
З метою підтвердження обставини щодо звільнення від сплати судового збору, позивачем подано до суду копію посвідчення серії НОМЕР_1 , відповідно до якого позивач має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.
Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-XII.
Статтею 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акту, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.
Аналіз п.13 ч.1 ст.5 Закону України «Про сплату судовий збір» в сукупності з ч.2 ст.22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу.
Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів.
Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у ст. 12 цього Закону.
Вказаний перелік не містить таку пільгу як право на звернення до суду цих осіб зі звільненням від сплати судового збору з вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернувся у цій справі.
Отже, враховуючи, що позивач оскаржує дії відповідача щодо ненадання відповідачем публічної інформації за запитом у відповідності до вимог Закону України «Про доступ до публічної інформації» суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що ці дії не зачіпають порядку, обсягу соціальних гарантій чи будь-яким іншим чином не стосуються соціального і правового захисту позивача, як учасника бойових дій.
Оскільки вимоги позивача не пов`язані з порушенням права на соціальний захист, саме, як учасника бойових дій, тому судовий збір має бути сплачений на загальних підставах.
Аналогічний висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09.10.2019 у справі №9901/311/19, від 12.02.2020 у справа № 545/1149/17 та підтверджений в постановах Верховного Суду від 09.07.2020 у справі №П/811/201/16 та від 19.10.2020 у справі №240/934/20.
В той же час, на виконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху позивачем не було надано доказ сплати судового збору та не наведено визначених законодавством підстав для звільнення її від сплати судового збору.
Таким чином, на підставі вищенаведеного суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, рішення суду ґрунтується на засадах верховенства права, є законним і обґрунтованим, висновки суду першої інстанції доводами апелянта не спростовані, отже колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для його скасування.
Колегія суддів, звертає увагу, що позивачем під час подання апеляційної скарги не було сплачено судовий збір, як то передбачено Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору з встановлюються в таких розмірах: апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду - 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 1 січня 2021 року становить 2270 гривні.
Оскільки питання сплати судового збору по такій категорії справ і було спірним та під час апеляційного перегляду доводи позивача щодо його звільнення від його сплати не знайшли своє підтвердження, тому враховуючи те, що відповідно до положень ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи, отже розмір судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, постановленого за результатами розгляду, складає 2 270, 00 грн.
Відтак, судовий збір у розмірі 2  270, 00 грн. за подання апеляційної скарги стягується з апелянта до Державного бюджету України.
Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 18 травня 2021 року - залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Державного бюджету: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печер. р-н; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA908999980313111256000026001; код класифікації доходів бюджету - 22030106 судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2  270, 00 грн. (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.).
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів  шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Епель

                                                                                                              А.Г. Степанюк