ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

24 вересня 2021 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 751/7414/20
Головуючий у першій інстанції - Маслюк Н. В.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/531/21

Чернігівський апеляційний суд у складі:
головуючого-судді: Скрипки А.А.
суддів: Онищенко О.І., Харечко Л.К.

сторони:  
позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор", 
відповідач: ОСОБА_1 

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова у складі судді Маслюк Н.В. від 04 лютого 2021 року, місце ухвалення рішення м.Чернігів, дата складання повного тексту рішення 09.02.2021 року, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
                                 
                            В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" звернулось до суду з даним позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість  за  кредитним  договором  про  встановлення  овердрафту №КБ-37/36 від 20.02.2014 року у розмірі 76 470 грн. 71 коп. Позивач також ставив питання про стягнення на свою користь з відповідача сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 102 грн. В обґрунтування вимог заявленого позову позивач вказував, що 20.02.2014 року між ПАТ "Терра Банк" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про встановлення овердрафту №КБ-37/36,  згідно якого ОСОБА_1 було надано кредит, при цьому, ліміт овердрафту було встановлено в розмірі 30 000 грн., зі сплатою 12,57% річних. Постановою Правління Національного банку України від 21.08.2014 року №518 ''Про віднесення Публічного акціонерного товариства ''Терра Банк'' до категорії неплатоспроможних'', Публічне акціонерне товариство ''Терра Банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних. З 22.08.2014 року в Публічному акціонерному товаристві ''Терра Банк'' було розпочато здійснення тимчасової адміністрації. В подальшому, з метою реалізації Закону України ''Про систему гарантування вкладів фізичних осіб'', та для виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ ''Терра Банк'', Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено Публічне акціонерне товариство ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'', статут якого було затверджено рішенням засновника - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.12.2014 року.  Позивач зазначає, що між ПАТ ''Терра Банк'' та ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' було складено та підписано акт приймання-передавання активів та зобов`язань неплатоспроможного банку ПАТ ''Терра Банк'' від 22.12.2014 року. У складі активів, вказаним актом було передано від ПАТ ''Терра Банк'' до ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' актив, який виник із кредитного договору №КБ-37/36 від 20.02.2014 року, який було укладено між ПАТ ''Терра Банк'' та ОСОБА_1 . Позивач стверджує, що ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' набуло замість ПАТ ''Терра Банк'' всіх прав кредитора за кредитним договором. В подальшому, ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' внаслідок втрати ним статусу перехідного, змінило назву на ПАТ ''Кристалбанк'', у зв`язку з чим було затверджено та зареєстровано нову редакцію Статуту, яка зареєстрована 14.04.2015 року. Позивач вказує, що ПАТ ''Кристалбанк'' набуло замість ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' всіх прав кредитора за кредитним договором. 27.12.2018 року між АТ "Кристалбанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фактор" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фактор" набуло всіх прав кредитора за кредитними операціями, переданими згідно Додатку №1 до Договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 27.12.2018 року. Позивач зазначає, що ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фактор" набуло всіх прав кредитора по відношенню до ОСОБА_1 . У позові позивач стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за кредитним договором, внаслідок чого станом на 27.12.2018 року (станом на дату укладення договору про відступлення (купівлю - продаж права вимоги), загальна сума заборгованості за кредитним договором №КБ-37/36 від 20.02.2014 року становить 68 681 грн. 37 коп., а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн., прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110, 41 грн., залишок нарахованих процентів за кредитом, у валюті кредиту - 825,96 грн. У вимогах заявленого позову позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про встановлення овердрафту №КБ-37/36 від 20.02.2014 року у розмірі 76 470 грн. 71 коп., яка складається із наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн., прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110, 41 грн., залишок нарахованих процентів за кредитом, у валюті кредиту - 825,96 грн., сума нарахувань 3% річних - 3 787, 82 грн., сума інфляційних нарахувань - 4 001,52 грн. Також позивач просить стягнути на його користь з відповідача суму сплаченого судового збору за подання позовної заяви у розмірі 2 102 грн.  

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04.02.2021 року відмовлено повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.  

В апеляційній скарзі Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 04.02.2021 року, та ухвалити нове рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" заборгованість  за  кредитним  договором  про  встановлення  овердрафту №КБ-37/36 від 20.02.2014 року в розмірі 76 470 грн. 71 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн.; прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110,41 грн.; залишок нарахованих процентів за кредитом у валюті кредиту - 825,96 грн.; сума нарахувань  за  3%  річних  -  3 787,82 грн.; сума інфляційних нарахувань - 4 001,52  грн.;  сплачений  судовий збір за подання позову до суду у розмірі 2 102 грн. Апелянт також просить стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги. Доводи апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 04.02.2021 року є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм процесуального та матеріального права, при цьому, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є формальними. Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, дійшов помилкового висновку щодо пропуску позивачем трирічного строку позовної давності. Доводи апеляційної скарги стверджують, що як зазначено у п.5.6. кредитного договору, будь-які протиріччя, що можуть виникнути між сторонами при виконанні умов цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між ними, а у випадку недосягнення згоди - у судовому порядку, відповідно до чинного законодавства України. При цьому, строк позовної давності, протягом якого банк має право звернутись до суду за захистом своїх прав, встановлюється тривалістю у 10 років. Доводи апеляційної скарги вказують, що із вказаним кредитним договором ОСОБА_1 був повністю ознайомлений та погодився із його умовами, про що свідчить підпис відповідача у договорі (п.6.4. кредитного договору). Таким чином, апелянт зазначає, що сторонами кредитного договору було погоджено збільшення строку позовної давності, протягом якого сторона має можливість звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, а саме до 20.02.2026 року. Доводи апеляційної скарги стверджують, що відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції не звернув уваги на вказані положення кредитного договору, необґрунтовано застосувавши при цьому загальний строк позовної давності. Доводи апеляційної скарги вказують, що фактично суд першої інстанції погодився з тим, що заборгованість відповідача за зазначеним кредитним договором становить 76 470 грн. 71 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн.; прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110,41 грн.; залишок нарахованих процентів за кредитом - 825,96 грн.; сума нарахувань  за  3%  річних  -  3 787,82 грн.; сума інфляційних нарахувань - 4 001,52 грн. З посиланням на статті: 509, 512, 525, 526, 527, 530, 543, 546, 549, 550, 599, 600, 601, 604-609, 611, 612, 623, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, а також на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц, на постанову Верховного Суду України від 26.04.2017 року у справі №3-1522гс16, апелянт зазначає про обґрунтованість вимог заявленого позову.        

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_1 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" у зв`язку із її безпідставністю. При цьому, відповідач вказує, що позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження вимог заявленого позову. Також відповідач ОСОБА_1 зазначає, що ним не укладався, і не підписувався договір із ПАТ ''Терра Банк'' про збільшення позовної давності у кредитному договорі №КБ-37/36 від 20.02.2014 року.       

Відповідно до приписів ч.1 статті 369 ЦПК України, апеляційний суд розглядає справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" на рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04.02.2021 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, без повідомлення учасників справи. 

Згідно ч.13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.85,86), сторони отримали копії ухвал апеляційного суду про відкриття апеляційного провадження у справі та про призначення справи до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення (виклику) учасників справи. 

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.  

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 20.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Терра Банк" і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про встановлення овердрафту №КБ-37/36 (а.с.8-13).
Відповідно до умов даного кредитного договору, а саме, п.2.1., п.2.2., п.2.3., банк надав позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим договором ліміту овердрафту. Кредитування позичальника на умовах овердрафту здійснюється через поточний рахунок позичальника, відкритий в ПАТ "Терра Банк". Ліміт овердрафту (максимальна заборгованість позичальника за кредитом у вигляді овердрафту) встановлюється в розмірі 30 000 грн. Датою остаточного повернення всіх отриманих кредитних коштів в межах ліміту овердрафту є 19.02.2015 року. 
Згідно до п.2.3.1. даного кредитного договору, період кредитування, зазначений у цьому пункті кредитного договору, продовжується на наступні 12 календарних місяців, на умовах визначених цим кредитним договором у разі, якщо банк не направить позичальнику письмове повідомлення про відмову від продовження строку (періоду) кредитування за 5 (п`ять) робочих днів до дати остаточного повернення кредитних коштів.
Відповідно до п.2.3.2. вказаного кредитного договору, сторони з укладенням цього кредитного договору, відповідно до статті 212 ЦК України, дійшли згоди, що у разі настання обставин, зазначених у п.2.3.1. цього кредитного договору, датою остаточного повернення кредитних коштів є 20.02.2016 року.
Постановою Правління Національного банку України від 21.08.2014 року №518 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Терра Банк" до категорії неплатоспроможних" ПАТ "Терра Банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.08.2014 року №72 ''Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ ''Терра Банк'', згідно з яким з 22.08.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство ''Терра Банк'' (а.с.41).       
В подальшому, з метою реалізації Закону України ''Про систему гарантування вкладів фізичних осіб'', та для виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ ''Терра Банк'', Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено Публічне акціонерне товариство ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'', статут якого було затверджено рішенням засновника - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.12.2014 року.  Позивач зазначає, що між ПАТ ''Терра Банк'' та ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' було складено та підписано акт приймання-передавання активів та зобов`язань неплатоспроможного банку ПАТ ''Терра Банк'' від 22.12.2014 року. У складі активів, вказаним актом було передано від ПАТ ''Терра Банк'' до ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' актив, який виник із кредитного договору №КБ-37/36 від 20.02.2014 року, який було укладено між ПАТ ''Терра Банк'' та ОСОБА_1 . Позивач стверджує, що ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' набуло замість ПАТ ''Терра Банк'' всіх прав кредитора за кредитним договором. В подальшому, ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' внаслідок втрати ним статусу перехідного, змінило назву на ПАТ ''Кристалбанк'', у зв`язку з чим було затверджено та зареєстровано нову редакцію Статуту, яка зареєстрована 14.04.2015 року. Позивач вказує, що ПАТ ''Кристалбанк'' набуло замість ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' всіх прав кредитора за кредитним договором.
Як вбачається із Статуту Акціонерного товариства ''Кристалбанк'' (а.с.42-45), а саме, п.1.3., ''Банк є правонаступником всього майна, прав та зобов`язань ПАТ ''Перехідний банк ''Кристалбанк'', яке згідно з рішенням засновника  Фонду  гарантування  вкладів  фізичних  осіб  від  08.12.2014 року  (протокол №257/14), є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014 року, активів (уключаючи права за договорами забезпечення) та обов`язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями Публічного акціонерного товариства ''Терра Банк''.                
27.12.2018 року між АТ "Кристалбанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фактор" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого АТ ''Кристалбанк'' передає, а ТОВ ''Фінансова компанія ''Омега Фактор'' набуває права вимоги та інші права, що належать АТ ''Кристалбанк'' або можуть виникнути в майбутньому , за виключенням права нарахування процентів та комісій за користування коштами в майбутньому, на підставі кредитних договорів, перелік яких зазначено у Додатку 1 до даного договору, укладеними між ПАТ ''Терра Банк'' та позичальниками, право вимоги по яким перейшло до ПАТ ''Перехідний банк ''Кристалбанк'', правонаступником якого є АТ ''Кристалбанк'' відповідно до Акту приймання-передавання активів та зобов`язань неплатоспроможного банку ПАТ ''Терра Банк'' від 22.12.2014 р., в день укладання та підписання цього договору (а.с.5-6) .             
Тобто, ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фактор" набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі, і як вбачається із Додатку 1 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 27.12.2018 року (витяг), за кредитним договором №КБ-37/36 від 20.02.2014 року, позичальник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 68 681, 37 грн. (а.с.7).
Станом на 27.12.2018 року (станом на дату укладення договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги), загальна сума заборгованості за кредитним договором №КБ-37/36 від 20.02.2014 року становить 68 681 грн. 37 коп., а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн., прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110, 41 грн., залишок нарахованих процентів за кредитом, у валюті кредиту - 825,96 грн. (а.с.7). У вимогах заявленого позову позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про встановлення овердрафту №КБ-37/36 від 20.02.2014 року у розмірі 76 470 грн. 71 коп., яка складається із наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн., прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110, 41 грн., залишок нарахованих процентів за кредитом, у валюті кредиту - 825,96 грн., сума нарахувань 3% річних (за період з 27.12.2018 року по 28.10.2020 року) - 3 787, 82 грн., сума інфляційних нарахувань (за період з 31.01.2019 року по 30.09.2020 року)  - 4 001,52 грн. (а.с.1-4). 
Матеріали справи містять в собі визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки (а.с.13,зворот - 15).  

Рішенням Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04.02.2021 року відмовлено повністю у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.  
Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.02.2021 року, відмовляючи у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд першої інстанції зазначив у рішенні, що відповідачем ОСОБА_1 у письмових поясненнях було заявлено клопотання про застосування наслідків спливу позовної давності, і за даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні вимог заявленого позову у зв`язку із пропуском позовної давності, на підставі ч.4 статті 267 ЦК України. При цьому, суд першої інстанції вказав у оскаржуваному рішенні від 04.02.2021 року, що згідно з п.2.3.2 кредитного договору про встановлення овердрафту №КБ-37/36 від 20.02.2014 року, сторони дійшли згоди, що у разі настання обставин, зазначених у п.2.1.3 договору, датою остаточного повернення усіх кредитних коштів є 20.02.2016 року, тобто, саме з цього часу кредитор мав можливість протягом трьох років звернутись до суду за захистом свого порушеного права. Як вбачається з матеріалів справи (а.с.19), позивач звернувся до суду 30.10.2020 року, тобто, як зазначив у рішенні суд першої інстанції, із порушенням строку позовної давності. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що у задоволенні позову ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фактор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити, у зв`язку із пропуском позовної давності, на підставі ч.4 статті 267 ЦК України. 

Доводи апеляційної скарги зазначають, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, дійшов помилкового висновку щодо пропуску позивачем трирічного строку позовної давності. Доводи апеляційної скарги стверджують, що як зазначено у п.5.6. кредитного договору, будь-які протиріччя, що можуть виникнути між сторонами при виконанні умов цього Договору, вирішуються шляхом переговорів між ними, а у випадку недосягнення згоди - у судовому порядку, відповідно до чинного законодавства України. При цьому, строк позовної давності, протягом якого банк має право звернутись до суду за захистом своїх прав, встановлюється тривалістю у 10 років. Доводи апеляційної скарги вказують, що із вказаним кредитним договором ОСОБА_1 був повністю ознайомлений та погодився із його умовами, про що свідчить підпис відповідача у договорі (п.6.4. кредитного договору). Таким чином, апелянт зазначає, що сторонами кредитного договору було погоджено збільшення строку позовної давності, протягом якого сторона має можливість звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, а саме до 20.02.2026 року. Доводи апеляційної скарги стверджують, що відмовляючи у задоволенні вимог заявленого позову, суд першої інстанції не звернув уваги на вказані положення кредитного договору, необґрунтовано застосувавши при цьому загальний строк позовної давності. Доводи апеляційної скарги вказують, що фактично суд першої інстанції погодився з тим, що заборгованість відповідача за зазначеним кредитним договором становить 76 470 грн. 71 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн.; прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110,41 грн.; залишок нарахованих процентів за кредитом - 825,96 грн.; сума нарахувань за 3% річних - 3 787,82 грн.; сума інфляційних нарахувань - 4 001,52 грн. З посиланням на статті: 509, 512, 525, 526, 527, 530, 543, 546, 549, 550, 599, 600, 601, 604-609, 611, 612, 623, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 ЦК України, а також на постанову Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі №686/21962/15-ц, на постанову Верховного Суду України від 26.04.2017 року у справі №3-1522гс16, апелянт зазначає про обґрунтованість вимог заявленого позову.        
Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що в ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.02.2021 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є необґрунтованим, та таким, що не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.           

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 
Відповідно до ч.1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших  актів  цивільного  законодавства,  а  за  відсутності  таких  умов  та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ч.1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.
Частиною першою статті 259 ЦК України визначено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. 

Як вбачається із п.5.6. кредитного договору про встановлення овердрафту №КБ-37/36 від 20.02.2014 року, укладеного між ПАТ "Терра Банк" та ОСОБА_1 , і підписаного сторонами даного договору (а.с.8-13), будь-які протиріччя, що можуть виникнути між сторонами при виконанні умов цього договору, вирішуються шляхом переговорів між ними, а у випадку недосягнення згоди - у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. При цьому строк позовної давності, протягом якого банк має право звернутися до суду за захистом своїх прав, встановлюється тривалістю у 10 років.
Заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги відносно того, що із вказаним кредитним договором ОСОБА_1 був ознайомлений та погодився із його умовами, про що свідчить підпис ОСОБА_1 у даному договорі. За даних обставин, сторонами вказаного кредитного договору було погоджено збільшення строку позовної давності, протягом якого банк має право звернутись до суду за захистом своїх порушених прав, а саме, до 20.02.2026 року.
З врахуванням вищенаведеного, приймаючи до уваги, що датою остаточного повернення кредитних коштів за спірним кредитним договором є 20.02.2016 року (п.2.3.2. кредитного договору), узгоджений сторонами кредитного договору строк позовної давності, протягом якого банк має право звернутись до суду за захистом своїх прав, встановлено тривалістю у 10 років (п.5.6. кредитного договору), і з даним позовом до відповідача позивач звернувся до суду першої інстанції у жовтні 2020 року (а.с.1-19), апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. В ході апеляційного розгляду даної справи знайшли своє підтвердження доводи апеляційної скарги відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 04.02.2021 року про відмову у задоволенні вимог заявленого позову у зв`язку зі спливом позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем, є необґрунтованим, та таким, що не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини.           
Приймаючи до уваги наведене, апеляційний суд дійшов висновку про наявність обставин для задоволення вимог апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції від 04.02.2021 року, та прийняття апеляційним судом постанови про задоволення вимог позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" до ОСОБА_1   про стягнення заборгованості за кредитним договором. 

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне. 

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що 20.02.2014 року між Публічним акціонерним товариством "Терра Банк" і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір про встановлення овердрафту №КБ-37/36 (а.с.8-13).
Відповідно до умов даного кредитного договору, а саме, п.2.1., п.2.2., п.2.3., банк надав позичальнику кредит на умовах овердрафту в сумі, що не перевищує визначеного цим договором ліміту овердрафту. Кредитування позичальника на умовах овердрафту здійснюється через поточний рахунок позичальника, відкритий в ПАТ "Терра Банк". Ліміт овердрафту (максимальна заборгованість позичальника за кредитом у вигляді овердрафту) встановлюється в розмірі 30 000 грн. Датою остаточного повернення всіх отриманих кредитних коштів в межах ліміту овердрафту є 19.02.2015 року. 
Згідно до п.2.3.1. даного кредитного договору, період кредитування, зазначений у цьому пункті кредитного договору, продовжується на наступні 12 календарних місяців, на умовах визначених цим кредитним договором у разі, якщо банк не направить позичальнику письмове повідомлення про відмову від продовження строку (періоду) кредитування за 5 (п`ять) робочих днів до дати остаточного повернення кредитних коштів.
Відповідно до п.2.3.2. вказаного кредитного договору, сторони з укладенням цього кредитного договору, відповідно до статті 212 ЦК України, дійшли згоди, що у разі настання обставин, зазначених у п.2.3.1. цього кредитного договору, датою остаточного повернення кредитних коштів є 20.02.2016 року.
Постановою Правління Національного банку України від 21.08.2014 року №518 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Терра Банк" до категорії неплатоспроможних" ПАТ "Терра Банк" було віднесено до категорії неплатоспроможних, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 21.08.2014 року №72 ''Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ ''Терра Банк'', згідно з яким з 22.08.2014 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство ''Терра Банк'' (а.с.41).       
В подальшому, з метою реалізації Закону України ''Про систему гарантування вкладів фізичних осіб'', та для виведення з ринку неплатоспроможного банку ПАТ ''Терра Банк'', Фондом гарантування вкладів фізичних осіб було створено Публічне акціонерне товариство ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'', статут якого було затверджено рішенням засновника - Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 08.12.2014 року.  Позивач зазначає, що між ПАТ ''Терра Банк'' та ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' було складено та підписано акт приймання-передавання активів та зобов`язань неплатоспроможного банку ПАТ ''Терра Банк'' від 22.12.2014 року. У складі активів, вказаним актом було передано від ПАТ ''Терра Банк'' до ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' актив, який виник із кредитного договору №КБ-37/36 від 20.02.2014 року, який було укладено між ПАТ ''Терра Банк'' та ОСОБА_1 . Позивач стверджує, що ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' набуло замість ПАТ ''Терра Банк'' всіх прав кредитора за кредитним договором. В подальшому, ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' внаслідок втрати ним статусу перехідного, змінило назву на ПАТ ''Кристалбанк'', у зв`язку з чим було затверджено та зареєстровано нову редакцію Статуту, яка зареєстрована 14.04.2015 року. Позивач вказує, що ПАТ ''Кристалбанк'' набуло замість ПАТ ''Перехідний Банк ''Кристалбанк'' всіх прав кредитора за кредитним договором.
Як вбачається із Статуту Акціонерного товариства ''Кристалбанк'' (а.с.42-45), а саме, п.1.3., ''Банк є правонаступником всього майна, прав та зобов`язань ПАТ ''Перехідний банк ''Кристалбанк'', яке згідно з рішенням засновника  Фонду  гарантування  вкладів  фізичних  осіб  від  08.12.2014 року  (протокол №257/14), є правонаступником визначених відповідно до плану врегулювання, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 13.10.2014 року, активів (уключаючи права за договорами забезпечення) та обов`язків за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями Публічного акціонерного товариства ''Терра Банк'' ''.                
27.12.2018 року між АТ "Кристалбанк" та ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фактор" було укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги, відповідно до якого АТ ''Кристалбанк'' передає, а ТОВ ''Фінансова компанія ''Омега Фактор'' набуває права вимоги та інші права, що належать АТ ''Кристалбанк'' або можуть виникнути в майбутньому , за виключенням права нарахування процентів та комісій за користування коштами в майбутньому, на підставі кредитних договорів, перелік яких зазначено у Додатку 1 до даного договору, укладеними між ПАТ ''Терра Банк'' та позичальниками, право вимоги по яким перейшло до ПАТ ''Перехідний банк ''Кристалбанк'', правонаступником якого є АТ ''Кристалбанк'' відповідно до Акту приймання-передавання активів та зобов`язань неплатоспроможного банку ПАТ ''Терра Банк'' від 22.12.2014 р., в день укладання та підписання цього договору (а.с.5-6) .             
Тобто, ТОВ "Фінансова компанія "Омега Фактор" набуло право вимоги за договорами кредиту, в тому числі, і як вбачається із Додатку 1 до договору про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 27.12.2018 року (витяг), за кредитним договором №КБ-37/36 від 20.02.2014 року, позичальник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості становить 68 681, 37 грн. (а.с.7).
Станом на 27.12.2018 року (станом на дату укладення договору про відступлення (купівлю-продаж) права вимоги), загальна сума заборгованості за кредитним договором №КБ-37/36 від 20.02.2014 року становить 68 681 грн. 37 коп., а саме: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн., прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110, 41 грн., залишок нарахованих процентів за кредитом, у валюті кредиту - 825,96 грн. (а.с.7). У вимогах заявленого позову позивач просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором про встановлення овердрафту №КБ-37/36 від 20.02.2014 року у розмірі 76 470 грн. 71 коп., яка складається із наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн., прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110, 41 грн., залишок нарахованих процентів за кредитом, у валюті кредиту - 825,96 грн., сума нарахувань 3% річних (за період з 27.12.2018 року по 28.10.2020 року) - 3 787, 82 грн., сума інфляційних нарахувань (за період з 31.01.2019 року по 30.09.2020 року)  - 4 001,52 грн. (а.с.1-4). 
Матеріали справи містять в собі визначення сукупної вартості кредиту та реальної процентної ставки (а.с.13,зворот - 15). 
     
Відповідно до приписів ч.1,ч.6 статті 81 ЦПК України, яка регламентує обов`язок доказування і подання доказів, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Необхідно зазначити, що в ході судового розгляду даної справи відповідачем не надано суду жодних належних та достатніх, у розумінні положень 77,80 ЦПК України, доказів на спростування вимог заявленого позову, в тому числі, і на спростування розміру заборгованості за кредитним договором, а також на спростування правильності проведеного позивачем розрахунку 3% річних та суми інфляційних нарахувань, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача (а.с.2,зворот-3).  
        
Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" необхідно задовольнити. При цьому, рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04.02.2021 року необхідно скасувати. За даних обставин, апеляційний суд вважає за необхідне прийняти постанову, якою позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" заборгованість  за  кредитним  договором  про  встановлення  овердрафту №КБ-37/36 від 20.02.2014 року в розмірі 76 470 (сімдесят шість тисяч чотириста сімдесят) грн. 71 коп., яка складається із наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн.; прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110,41 грн.; залишок нарахованих  процентів  за   кредитом,   у   валюті   кредиту   -   825,96 грн.; сума  нарахувань  3% річних - 3 787,82 грн.; сума інфляційних нарахувань - 4 001,52 грн.

На підставі приписів статті 141 ЦПК України, яка регламентує розподіл судових витрат між сторонами, приймаючи до уваги, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" апеляційним судом задоволено, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" 5 255 грн. в рахунок відшкодування документально підтверджених (а.с.18,60,71) понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви  та  апеляційної  скарги.  Розрахунок  наступний:  2 102 грн. (а.с.18) + 3 153 грн. (а.с.60,71) = 5 255 грн.   

Керуючись статтями: 141, 367, 369, 374; п.1, п.4 ч.1, ч.2 статті 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,
                               
                         П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" задовольнити.

Рішення Новозаводського районного суду м.Чернігова від 04 лютого 2021 року скасувати. 
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" заборгованість  за  кредитним  договором  про  встановлення  овердрафту №КБ-37/36 від 20.02.2014 року в розмірі 76 470 (сімдесят шість тисяч чотириста сімдесят) грн. 71 коп., яка складається із наступного: прострочена заборгованість за кредитом - 23 745 грн.; прострочені проценти, нараховані за користування кредитом - 44 110,41 грн.; залишок нарахованих  процентів  за   кредитом,   у   валюті   кредиту   -   825,96 грн.; сума  нарахувань  3% річних - 3 787,82 грн.; сума інфляційних нарахувань - 4 001,52 грн. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Омега Фактор" 5 255 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят п`ять) грн. в рахунок відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги. 

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у випадках, передбачених п.2 ч.3 статті 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Дата складення повної постанови - 24.09.2021 року.

Головуючий:                                                 Судді: