П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  120/228/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Воробйова І.А.   
Суддя-доповідач -  Залімський І. Г.   
15 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Залімського І. Г. 
суддів:  Драчук Т. О.  Сушка О.О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся  до Вінницького окружного адміністративного суду  з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області в якому просив суд:
- визнати протиправними дії щодо пониження у пенсійній справі величини одного року страхового стажу до  1%  і коефіцієнту страхового стажу до 0,41500;
- зобов`язати відновити величину оцінки одного року страхового стажу до 1,35% і коефіцієнту страхового стажу до 0,56025, які були установлені при виході на пенсію в 2006 році.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 у задоволенні позову  відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29.03.2021 скасувати, прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що є протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивача із застосуванням коефіцієнту страхового стажу із величини оцінки одного року страхового стажу 1% замість 1,35%, оскільки при призначенні пенсії йому визначено коефіцієнти 1, 35% і  0,56025, а відтак, саме такі мають бути застосовані .
Відповідач  подав відзив на апеляційну скаргу позивача в якому вказав на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021, з урахуванням п.7 ч.1 ст.306, ст.307, 311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, згідно протоколу №143650 від 14.02.2007 ОСОБА_1  призначено з 04.12.2006 пенсію за віком згідно Закону  "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"  із застосуванням коефіцієнту страхового стажу до 0,41500.
Розпорядженням Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області  Бучку В.І. з 01.10.2017 здійснено перерахунок пенсії за віком і застосовано коефіцієнт стажу з урахуванням кратності 1% та  0,41500.
Позивач вважає протиправними вказані дії відповідача щодо пониження коефіцієнту страхового стажу із величини оцінки одного року страхового стажу до 1% і коефіцієнту страхового стажу до 0,41500, а тому звернувся до суду.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час перерахунку пенсії з 01.10.2017 з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу у розмірі 1% і 0,41500, відповідач діяв правомірно.
Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.
Згідно пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України  "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 09.07.2003 №1058-IV (Закон №1058-ІV) пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 01.10.2017 перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%.
Відповідно до п.4-4 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV з 1 жовтня 2017 року по 31 грудня 2017 року при призначенні пенсії застосовується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчислена як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1,35%.
Як обґрунтовано вказав суд першої інстанції,  пенсію позивачу призначено відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до набрання чинності Законом №2148-VIII, у зв`язку з чим пенсія підлягала перерахунку з 01.10.2017 з урахуванням пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1%. При зменшенні величини оцінки одного року страхового стажу з 1,35% до 1% одночасно було підвищено розмір середньої заробітної плати, який використовується при обчисленні пенсій. З 01.10.2017 перерахунок раніше призначених пенсій здійснено із використанням показника середньої заробітної плати на рівні 3764,40 грн.
Відповідно до ч.3 ст.22 Конституції України при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Згідно Рішення Конституційного Суду України від 11.10.2015 №8-рп/2005 звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісно вимірювальних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.
Конституційний Суд України в Рішенні №1-рп/99 від 09.02.1999 у справі №1-7/99 зазначив, що дію в часі законів та інших нормативно-правових актів треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Апеляційний суд вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції про відсутність порушень прав позивача в межах спірних правовідносин, адже за наслідками проведеного з дати набрання чинності пунктом 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV (01.10.2017) перерахунку пенсії, розмір пенсії позивача збільшився. 
Отже, у зв`язку із проведеним перерахунком не відбулось звуження обсягу прав і свобод позивача, що свідчить про безпідставність доводів позивача про порушення його прав відповідачем шляхом проведення вказаного перерахунку та про невідповідність пункту 4-3 Прикінцевих положень Закону №1058-ІV вимогам статтей 22 та 58 Конституції України.
Також, суд першої інстанції доречно зауважив, що у відповідача не було підстав не застосовувати при перерахунку пенсії позивачу вказані норми Прикінцевих положень Закону №1058-ІV. Коефіцієнт стажу із урахуванням кратності 1, 35%  і  0,56025, застосований згідно розпорядження пенсійного органу з 01.11.2009, а не з дати призначення, як вказує позивач. При цьому, при призначенні пенсії лише визначено коефіцієнт стажу  0,41500.
Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.02.2020 у справі №822/3781/17.
На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції  правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий	 	 	Залімський І. Г.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Драчук Т. О.    Сушко О.О.