УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 липня 2021 року
м. Київ
справа № 263/4970/21
провадження № 51-3660ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                    ОСОБА_1 ,
суддів                                                ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 05 липня 2021 року, 
в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2021 року відмовлено в задоволенні скарги  ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання у порядку, передбаченому ст. 220 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
Ухвалою Донецького апеляційного суду від 05 липня 2021 року відмовлено 
у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 
на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2021 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора, яка полягає у не розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України., оскільки її було подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку відповідно до ч. 4 
ст. 399 КПК.
У касаційній скарзі  ОСОБА_4 порушує питання про перевірку вказаних ухвал місцевого та апеляційного судів в касаційному порядку. 
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 слід відмовити, виходячи з такого.
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення. 
Відповідно до ст. 310КПК, оскарження ухвал слідчого судді здійснюється 
в апеляційному порядку. Тобто, касаційне оскарження ухвал слідчого судді законом не передбачено.
Крім того, згідно положень ст. 424 КПК рішення слідчого судді не можуть бути предметом перевірки судом касаційної інстанції, а тому суд касаційної інстанції не наділений правом реалізувати свої повноваження, передбачені ст. 436 цього Кодексу щодо таких судових рішень.
У зв`язку з цим оскарження ОСОБА_4 в касаційному порядку ухвали слідчого судді не ґрунтується на законі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржена ухвала слідчого судді не може бути переглянута в порядку касаційної процедури, а тому у відкритті касаційного провадженняв цій частиніслід відмовитина підставі п. 1 ч. 2 
ст. 428 КПК.
Що стосується доводів касаційної скарги на ухвалу апеляційного суду, то колегія суддів дійшла такого висновку.
Частиною 1 ст. 309 КПК визначено перелік ухвал слідчих суддів, які підлягають апеляційному оскарженню під час досудового розслідування. 
Крім того, у силу приписів ч. 3 ст. 307 та ч. 2 ст. 309 КПК ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній. {Положення частини третьої статті 307 щодо заборони оскарження ухвали слідчого судді за результатами розгляду скарги на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, визнано таким, що не відповідає Конституції України 
(є неконституційним), згідно з Рішенням Конституційного Суду№ 4-р(II)/2020 
від 17.06.2020}.
Разом з тим, згідно із ч. 3 ст. 309 КПК скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Згідно з положеннями ч. 3 ст. 392 КПК в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
За правилами ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню 
в апеляційному порядку.
Отже, суд апеляційної інстанції, встановивши, що ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає, і відмовивши у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону 
і прийняв законне, обґрунтоване, належно вмотивоване судове рішення, з яким погоджується і колегія суддів касаційної інстанції. 
Таким чином, твердження скаржника про те, що суд незаконно відмовив у відкритті апеляційного провадження, суперечать наведеним вимогам кримінального процесуального закону. 
Згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення (ч. 1 ст. 412 КПК).
Відповідно до положень ч. 2 ст. 433 КПК суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були би безумовними підставами для скасування ухвали апеляційного суду, у касаційній скарзі не наведено. 
Крім того, інші доводи  ОСОБА_4 , що не стосуються оскаржуваних судових рішень, Суд не бере до уваги, а вимоги, викладені у прохальній частині касаційної скарги, зокрема, щодо зобов`язання прокурора розглянути клопотання в порядку 
ст. 220 КПК, виходять за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених ст. 436 КПК.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне, на підставі 
ч. 2 ст. 428 КПК, відмовити у відкритті касаційного провадження. 
Керуючись ч. 2 ст. 428, ст. 441 КПК, Суд
п о с т а н о в и в:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 02 червня 2021 року та ухвалу Донецького апеляційного суду від 05 липня 2021 року. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
 
ОСОБА_1                                             ОСОБА_2                                            ОСОБА_3