ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7008/21 Справа № 212/2978/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Власенко М. Д. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді -       Бондар Я.М.
суддів -                   Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони:
позивач – ОСОБА_1 ,
відповідач – Приватного акціонерне товариство «Суха Балка»,
розглянувши у спрощеному позовному провадженні у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2021 року, яке постановлено суддею Власенко М.Д. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 17 травня 2021 року,-
ВСТАНОВИВ:
У квітня 2021 року представник ОСОБА_2 , який діє від імені позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до  Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (далі – ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач  ОСОБА_1  понад 13 років працював на посаді  прохідника ш. «Ювілейна» ПрАТ «Суха Блака»   в шкідливих умовах . Висновком МСЕК від 06.04.2021 року позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності (50% - вібраційна хвороба, 15% - ХОЗЛ) в зв`язку з професійним захворюванням, строком з 22 березня 2021 року до 01 квітня 2022 року з наступним переоглядом 01.03.2022 року, встановлена третя група інвалідності. 
 
 Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, він втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що позивач відчуває біль у шийному та попереково-крижовому відділах хребта з іррадіацією в плечовий пояс та нижні кінцівки, що посилюється при рухах і після фізичних навантажень, відчуття затерпання в кінцівках, судоми в литкових м`язах та м`язах передпліч, утруднену ходу, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель. Через хворобу позивач не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити його дружині, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих. З метою уникнення подальшого прогресування хвороби, попередження розвитку більш тяжких захворювань, які дуже часто виникають при загостренні професійних захворювань, та для того, щоб покращити свій емоційний стан, позивачу потрібно активно підтримувати своє здоров`я. Розмір моральної шкоди позивач оцінює в сумі 210 000 грн., яку просив стягнути з відповідача.. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 130 000    гривень без утримання податку з доходу фізичних осіб.
Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на користь держави судовий збір в розмірі 1300 гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
В апеляційній скарзі відповідач ПрАТ «Суха Балка» ставить питання про скасування рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту рішення, необ`єктивне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи. 
Вважає, що судом залишено поза увагою роз`яснення викладені в п. 3 Пленуму ВС України у Постанові № 4 від 31.03.1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди». 
При працевлаштуванні позивач був повідомлений про умови праці, наявність небезпечних та шкідливих виробничих факторів, та усвідомлював можливість ушкодження здоров`я. Зокрема, зазначає, що в матеріалах справи відсутні докази підтвердження факту заподіяння позивачу моральної шкоди та судом не враховано відсутність вини підприємства у спричиненні шкоди позивачу. На думку представника відповідача, визначений судом розмір моральної шкоди не відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, є необґрунтованим.
Судом надано перевагу доказам позивача, що в свою чергу призвело до помилкового висновку суду про задоволення позовних вимог щодо покладення на відповідача обов`язку з відшкодування моральної шкоди.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, наданого відзиву, за наявними у справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено, що позивач та вбачається з трудової книжки позивача, що ОСОБА_1 у період з 08.08.2005 року по 13.03.2019 року працював підземним прохідником шахти «Ювілейна» Приватного акціонерного товариства «Суха Балка». 13.03.2019 року позивача звільнено з займаної посади по виходу на пенсію за ст.. 38 КЗпП України( а.с. 39-41).
Медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 12.01.2021 р. №54, позивачу встановлено професійне захворювання: «Вібраційна хвороба другої стадії від дії загальної вібрації з церебрально-периферичним ангіодистонічним синдромом та частими акроангіоспазмами, ускладненим гіпертонічною хворобою другої стадії, ступінь 1, гіпертензивне серце, СН 1 ст., ризик 2, у поєднанні з полірадикулонейропатією на шийному С5, С6, С7 та попереково-крижовому L5, S1 рівнях з вираженими статико-динамічними порушеннями і стійким больовим синдромом, двобічним плечолопатковим періартрозом (ПФ другого ступеня), деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періоартрозом ліктьових (ПФ першого-другого ступеня) та колінних (ПФ другого ступеня) суглобів, трофічними порушеннями на кистях. Хронічне обструктивне захворюванням легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група «В». Легенева недостатність першого-другого ступеня». (а.с.23-26).
Відповідно до п.17 Акту, працюючи на шахті «Ювілейна» підземним прохідником з 08.08.2005 - 13.03.2019 року, виконував весь комплекс робіт проходки горизонтальних, похилих та вертикальних гірничих виробок. Відповідно до п.13 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 29.04.2020р., умови праці ОСОБА_1 на посаді прохідника дільниці №3 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» відносяться: за показниками вібрації до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі», за показниками важкості праці - до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі», за вмістом аерозолів переважно фібро генної дії в повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі», за показниками мікроклімату - до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі». Загальна оцінка умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі».(а.с.9-13).
Згідно п. 18 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання (отруєння) від 12.02.2021 року причиною виникнення хронічного професійного захворювання, є вібрація загальна: показник загальної вібрації становив 57 дБ, при нормі 50 дБ по ДСН 3.3.6.039-99. Пил переважно фіброгенної дії: пил з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони перевищував гранично допустиму концентрацію в 3,35 рази.
В п. 20 вказаного Акту зазначено, що визначити конкретних посадових осіб, відповідальних за профілактику виникнення професійних захворювань неможливо, через тривалий час роботи ОСОБА_1 в шкідливих умовах, а саме впродовж 14 років 5 місяців та неодноразову зміну керівників структурних підрозділів (а.с.6).
Члени комісії по розслідуванню хронічного професійного захворювання начальник служби з охорони праці та промислової безпеки шахти «Ювілейна» ПрАТ «СУХА БАЛКА» ОСОБА_1 , провідний інженер з охорони праці відділу з охорони праці та промислової безпеки ПрАТ "Суха Балка" ОСОБА_3 та начальник медичної служби ПрАТ «СУХА БАЛКА» Цімошинської О.В. виявили незгоду зі змістом п. 19 акту розслідування хронічного професійного захворювання від 12.02.2021 року мотивуючи свою відмову тим, що ПрАТ «СУХА БАЛКА», як роботодавець, не винне v виникненні професійного захворювання у ОСОБА_1 оскільки умови праці, v яких працював ОСОБА_1 , не створювались шахтою «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка", а є наслідком недосконалості технології розробки корисних копалин підземним способом, ймовірною причиною професійного захворювання даного працівника є незастосування ним у процесі виконання трудових обов`язків засобів індивідуального та колективного захисту не зважаючи на забезпечення ним у повному обсязі.
Відповідно до інформаційної довідки про умови праці працівника при підозрі в нього професійного захворювання (отруєння) умови праці прохідника за період роботи з 08.08.2005 року по 14.03.2019 року відносяться до 3 класу 4 ступеня (шкідливі) (а.с 28-35)
Висновком МСЕК від 06.04.2021 року позивачу первинно встановлено 65% втрати професійної працездатності (50% - вібраційна хвороба, 15% - ХОЗЛ) в зв`язку з професійним захворюванням, строком з 22 березня 2021 року до 01 квітня 2022 року з наступним переоглядом 01.03.2022 року, встановлена третя група інвалідності. ( а.с.17,18).
 
Суд, частково задовольняючи позов, обґрунтовано виходив з доведеності позивачем позовних вимог та вірно встановив, що між сторонами склалися трудові правовідносини, оскільки, професійні захворювання, отримано позивачем під час виконання ним трудових обов`язків і воно пов`язане з виробництвом, і наявності у зв`язку з цим підстав, передбачених ст.ст. 153, ст. 173 КЗпП, 237-1 КЗпП України, для відшкодування моральної шкоди. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, однак не погоджується із визначеним судом розміром моральної шкоди, з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.
Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України в «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.
Як вбачається з п. 18 Акту причиною виникнення хронічного професійного захворювання, є вібрація загальна: показник загальної вібрації становив 57 дБ, при нормі 50 дБ по ДСН 3.3.6.039-99. Пил переважно фіброгенної дії: пил з вмістом вільного діоксину кремнію від 10% до 70% в повітрі робочої зони перевищував гранично допустиму концентрацію в 3,35 рази. Умови праці ОСОБА_1 на посаді прохідника дільниці №3 шахти «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» відносяться: за показниками вібрації до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі», за показниками важкості праці - до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі», за вмістом аерозолів переважно фібро генної дії в повітрі робочої зони - до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі», за показниками мікроклімату - до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі». Загальна оцінка умови праці відносяться до 3 класу 2 ступеня «Шкідливі».(
Отже, роботодавець ПрАТ «Суха Балка», під час роботи позивача допустив перевищення гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, що є порушенням ст. 153 КЗпП України та ст. 13 Закону України «Про охорону праці».
Виходячи з наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що професійні захворювання позивача, які завдають йому фізичного болю та душевних страждань, виникли з вини ПрАТ «Суха Балка», яким не було виконано вимоги законодавства щодо створення на робочому місці працівника умов праці відповідно до нормативно-правових актів.
Спростовуються доводи апеляційної скарги відповідача щодо недоведення позивачем позовних вимог, оскільки, факт заподіяння моральної шкоди позивачу у зв`язку з отриманими ним професійними захворюваннями встановлений в судовому засіданні. 
Так, позивач відчуває біль у шийному та попереково-крижовому відділах хребта з іррадіацією в плечовий пояс та нижні кінцівки, що посилюється при рухах і після фізичних навантажень, відчуття затерпання в кінцівках, судоми в литкових м`язах та м`язах передпліч, частіше в нічний час, біль та обмеження рухів у плечових, ліктьових та колінних суглобах, утруднену ходу, задишку при незначному фізичному навантаженні, кашель. Через хворобу позивач не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві,  позивач позбавлений нормальних життєвих зв`язків, у зв`язку з тим, що професійні захворювання обмежують його життєву активність і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Крім того, згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.    
Посилання представника відповідача ПрАТ «Суха Балка» в апеляційній скарзі на те, що позивач з власної волі протягом тривалого часу виконувала роботу в шкідливих умовах праці, не приймаються до уваги колегією суддів, оскільки здійснення відповідачем заходів для забезпечення працівникам безпечних умов праці, які не усунули впливу негативних факторів, не впливають на право позивача на відшкодування завданої моральної шкоди за умови доведеності такої шкоди.
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції надано перевагу лише аргументам та доводам, які викладені в заяві позивача, колегією суддів відхиляються, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції повно і всебічно з`ясував обставини справи, взяв до уваги пояснення та відзив відповідача на позовну заяву разом з письмовими додатками.
Колегія суддів погоджується із визначеним судом першої інстанції розміром відшкодування моральної шкоди, стягнутої з відповідача на користь позивача, який визначено ним, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо),яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. 
Колегія суддів вважає неприйнятними посилання представника відповідача в апеляційній скарзі щодо розміру стягнутої моральної шкоди, який на думку колегії суддів відповідає засадам розумності та справедливості. 
Зокрема, судом першої інстанції враховано характер отриманих позивачем професійного захворювання, роботу позивача на підприємстві відповідача в умовах впливу шкідливих факторів, 13 років 0 місяців, відсоток втрати ним професійної працездатності в розмірі вперше 65 %, стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану та не можливість такого відновлення. Визначений судом розмір компенсації моральної шкоди відповідає засадам справедливості, законності та співмірності. 
Вирішуючи даний спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, обставини по справі, перевірив доводи і дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені письмовими матеріалами справи та поясненнями учасників процесу.
За таких обставин підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає. Суд не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли бути підставою для скасування або зміни рішення суду.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційні скарги слід залишити без задоволення, а рішення суду – залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» залишити без задоволення.
Рішення  Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 травня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне судове рішення складено 29 липня 2021 року. 

Головуючий:

Судді: