ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий у першій інстанції: Непочатих В.О.
                                                                                                      Суддя-доповідач: Епель О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2021 року                                                                                          Справа № 620/555/21
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді          Епель О.В., 
суддів:                                    Губської Л.В., Степанюка А.Г.,
розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року у справі 

за позовом            ОСОБА_1 та 
ОСОБА_2 

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

про                     зобов`язання вчинити дії, 

В С Т А Н О В И В :

          Історія справи.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (далі - Позивачі) звернулися до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - Відповідач) про зобов`язаня Відповідача провести ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 01.01.2021 перерахунок пенсії та здійснювати виплату основної пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2021 року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, у щомісячному розмірі 5х6000,00 = 30000,00 грн. без застосування формули, зазначеної в постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.
Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка має право на різні види державної пенсії, самостійно обирає вид пенсії, який бажає отримувати, оскільки діюче законодавство України не передбачає отримання двох різних державних пенсій одночасно.
Разом з тим, суд зазначив, що позивачі не зверталися із заявами встановленої форми та необхідними документами до пенсійного органу щодо переходу на інший вид пенсії, отримують пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому відсутні підстави для розрахунку їх пенсій у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивачі подали апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення їх позову в повному обсязі, стверджуючи, що суд першої інстанції не розглянув їх позов по суті заявлених у ньому позовних вимог, а також позбавив Позивачів їх права на подання відповіді на відзив Відповідача та надав перевагу Відповідачу, продовживши йому строк на подачу відзиву.
При цьому, Апелянти стверджують, що їм було призначену пенсію на підставі ч. 2 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на умовах та порядку ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Водночас, Апелянти звертають увагу на те, що Відповідачем так і не було зазначено, на який саме вид пенсії вони мають перейти з пенсії по інвалідності, призначено, відповідно до вказаного Закону, для здійснення перерахунку їх пенсій, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Разом з тим, Апелянти зазначають, що їх право на перерахунок пенсії в порядку ч. 3 ст. 59 вказаного Закону вже встановлено судовими рішеннями в інших справах, а саме №№ 620/1155/20, 620/1690/19, 620/1758/19, які набрали законної сили.
З цих та інших підстав Апелянти вважають, що рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин та з порушенням норм матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Також у своїй апеляційні скарзі Апелянти просять постановити окрему ухвалу, відповідно до частини восьмої статті 259 КАС України, щодо Відповідача у здійсненні перерахунку пенсій учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
          Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.
          Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він наполягає на своїй правовій позиції, просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.06.2021 витребувано додаткові докази.
21.07.2021 та 22.07.2021 від Позивача та Відповідача надійшли додаткові докази у справі.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.
Обставини справи, установлені судом першої інстанції.
1. Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по другій групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 10166,59 грн., що підтверджується копією листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 01.03.2021 № 1568/03-16 та копією перерахунку пенсії з пенсійної справи №  2503005741-МВС з 01.12.2020.
2. ОСОБА_2 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію по першій групі інвалідності внаслідок каліцтва, отриманого при виконанні службових обов`язків у зв`язку з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до статті 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» в розмірі 13659,75 грн., що підтверджується копією листа Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 01.03.2021 № 1563/03-16 та копією перерахунку пенсії з пенсійної справи № №/А5203-МВС з 01.12.2020.
3. Позивачі звернулися до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявами від 30.12.2020, в яких просили, у зв`язку зі зміною розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2021, провести з 01.01.2021 перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2021 року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», а саме, у щомісячному розмірі 5х6000,00 = 30000,00 грн., без застосування формули, зазначеної в постанові Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
4. Листами від 25.01.2021 № 428-6228/У-02/8-2500/21 та № 432-6227/М-02/8-2500/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовило позивачам у перерахунку пенсії, посилаючись на те, що вони отримують пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому підстави для розрахунку пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відсутні.
Також Позивачам було повідомлено, що для здійснення розрахунку пенсії, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», їм необхідно написати заяви про перехід на такий вид пенсії.
Позивачі, вважаючи протиправною відмову Відповідача у задоволені їх вимог, а свої права на перерахунок пенсії порушеними, звернулися до суду з цим позовом.
Нормативно-правове обґрунтування.
Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-ХІІ (далі - Закон № 796-ХІІ), постановою КМУ від 15.11.2017 № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Постанова № 851).
Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
У частині першій статті 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, регламентовані Законом № 796-ХІІ.
Статтею 59 Закону № 796-ХІІ врегульовано порядок обчислення пенсій військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи.
У частинах першій-другій вказаної норми закріплено, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.
Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.
Згідно з частиною третьою статті 59 Закону № 796-ХІІ у редакції, чинній з 01.10.2017 до 25.04.2019, особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у наведених положеннях частини третьої статті 59, Рішенням Конституційного Суду від 25.04.2019 № 1-р(II)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним).
Статтею 10 Закону № 796-XII встановлено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.
Згідно з приміткою до вказаної норми статті 10 Закону № 796-XII до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що Закон № 796-ХІІ регламентує, зокрема, гарантії соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Разом з тим, норми ст. 59 зазначеного Закону передбачають додаткові гарантії для вказаної категорії громадян.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що Позивачі приймали участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та набули право на застосування гарантій, регламентованих статтею 59 вказаного Закону.
При цьому, наявність у Позивачів такого права також була установлена судовими рішеннями у справах №№ 620/1155/20, 620/1690/19, 620/1758/19, які набрали законної сили та, відповідно до ст. 78 КАС України, мають преюдиціальне значення для вирішення цього спору.
У своїх висновках, викладених в рішеннях від 28.11.1999 по справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») та від 24.07.2003 по справі «Ryabykh v. Russia» («Рябих проти Росії»), Європейський суд з прав людини зазначив, що одним з основоположних аспектів принципу верховенства права є юридична визначеність, яка передбачає, що в разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, яке набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.
Згідно зі ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Разом з тим, доводи Відповідача про те, що Позивачі не перебувають на пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а тому відсутні підстави для розрахунку їх пенсій у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, відповідно до частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки вказані Закони відповідної імперативної заборони не містять.
Більш того, з аналізу статті 59 Закону № 796-ХІІ вбачається, що законодавець навпаки передбачив можливість отримання надбавки, передбаченої цією нормою, незалежно від того, пенсію за яким законодавчим актом отримує особа.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що дії Відповідача щодо відмови Позивача у перерахунку їх пенсій в порядку частини третьої статті 59 Закону № 796-ХІІ є протиправними.
Разом з тим, у позові в цій справі такі позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлені не були, що відповідно до приписів ст.ст. 5, 9 КАС України, зумовлює необхідність вийти за межі позовних вимог та задовольнити їх шляхом визнання зазначених дій Відповідача протиправними та зобов`язання його здійснити Позивачам перерахунок пенсії та виплату основної пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021.
Водночас, колегія суддів вважає передчасними позовні вимоги в частині щодо визначення конкретного розміру та формули для розрахунку пенсії Позивачем при здійсненні перерахунку у вказаному вище порядку, оскільки на теперішній час Відповідачем не було реалізовано відповідних дискреційних повноважень. Тож, задоволення таких позовних вимог не відповідатиме ст. 2 КАС України. 
Отже, судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.
Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування.
Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року - скасуванню, а позов - задоволенню частково.
Розподіл судових витрат.
          З огляду на результат розгляду цієї справи, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.
Щодо клопотання Апелянтів про прийняття окремої ухвали.
У своїй апеляційні скарзі Апелянти просять постановити окрему ухвалу, відповідно до частини восьмої статті 259 КАС України, щодо Відповідача у здійсненні перерахунку пенсій учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
Перевіривши таке клопотання та наведені в ньому доводи, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст.ст. 249, 324 КАС України прийняття окремої ухвали є правом, а не обов`язком суду, і для реалізації такого повноваження повинні існувати правові підстави, чітко визначені зазначеними нормами, а саме встановлення судом порушення закону.
Разом з тим, при здійсненні апеляційного провадження в цій справі колегією суддів не було встановлено виключних правових підстав для постановлення окремої ухвали, як на тому наполягають Заявники.
Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність достатніх правових підстав для задоволення клопотання Апелянтів про прийняття окремої ухвали в цій справі.
          Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 березня 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку та виплати його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо відмови ОСОБА_2 у здійсненні перерахунку та виплати його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 його основної пенсії у п`ятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, установленої законом на 01 січня 2021 року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з 01.01.2021.
У задоволенні позову в іншій частині позовних вимог - відмовити.
У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про прийняття окремої ухвали - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Судове рішення виготовлено 27 липня 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель

Судді:                                                                      Л.В. Губська

                                                                                А.Г. Степанюк