Справа № 748/1004/21 	Головуючий у 1 інстанції Хоменко Л. В. 	
Провадження № 33/4823/430/21 	  	
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП      	  	

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2021 року 	місто Чернігів	

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Чикилевської О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року,  

В С Т А Н О В И В:

Постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавлення права керування всіма транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок. 

Судом першої інстанції встановлено, що 20 квітня 2021 року ОСОБА_1 о 22 год. 30 хв. у с. Рівнопілля Чернігівського району Чернігівської області керував автомобілем марки «ЗАЗ - ДЕО», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з ротової порожнини, млява мова), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду, провадження у справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що постанова місцевого суду не відповідає вимогам чинного законодавства та ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що при розгляді справ даної категорії необхідно з`ясувати всі обставини, перелічені у статтях 247 та 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків. Вказує, що факт адміністративного правопорушення знято на мобільний телефон працівників поліції. Також, на адвокатський запит від 16.07.2021 року стосовно оснащення патрульного екіпажу бодікамерами та сертифікованим засобом драгер відповіді не надійшло. Вказує, що у судове засідання інспектор поліції, який складав протокол двічі не з`явився, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також не підтвердили в судовому засіданні факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Також вказує, що в матеріалах справи відсутнє направлення водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння. Вважає, що письмові пояснення свідків суд неповинен був визнати допустимими доказами, оскільки вони відібрані на заздалегідь підготовлених бланках пояснень. З огляду на викладене, вважає, що суд поверхнево підійшов до розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вимоги поданої ним апеляційної скарги підтримав в повному обсязі, просив її задовольнити та пояснив, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, спочатку продував драгер, але потім працівники поліції запросили двох свідків і склали протокол за відмову від проходження огляду.
Адвокат також підтримала апеляційну скаргу та зазначила, працівниками поліції були допущені порушення під час складання протоколу, оскільки відсутні будь-які дані про причину зупинки транспортного засобу, відсутнє направлення водія для проходження огляду на стан сп`яніння, а також були допущенні порушення вимог ст.266 КУпАП.
Заслухавши пояснення апелянта та його захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав. 
Адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Суд першої інстанції, на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1   у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130  КУпАП. 
Вина його підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.3), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначали, що у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а так само і за допомогою приладу «Драгер», факт вживання алкоголю не заперечував (а.с.7,8), розпискою ОСОБА_1 , в якій він зобов`язався автомобілем не керувати (а.с.6).  
Також вина ОСОБА_1 підтверджується даними наявного у справі відеозапису, на якому зафіксовано переслідування автомобіля і після зупинки автомобіля зі сторони водія з нього вийшов ОСОБА_1 , зафіксовано і факт відмови від огляду у встановленому законом порядку, як на місті, так і в медичному закладі. Також ОСОБА_1 не заперечував факт вживання алкогольних напоїв, особисто зазначив, що вживав пиво зранку, в протоколі про адміністративне  правопорушення водій також зазначив, що прилад «Драгер» продувати не буде.
Таким чином, доводи апелянта, щодо того, що він продував прилад «Драгер» та не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не підтверджується жодними доказами, а навпаки спростовуються вищевказаними матеріалами справи.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо відеозапису адміністративного правопорушення, оскільки нормами законодавства про адміністративне правопорушення не визначено здійснення відеозапису саме відео реєстратором, а не будь-яким іншим засобом відео фіксації. На думку суду апеляційної інстанції, доданий відеозапис в повній мірі засвідчує факт відмови водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння і є належним та допустимим  доказом.
Крім того, згідно ч.2 ст.266 КУпАП огляд водія  на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Також доводи апелянта про необ`єктивність прийнятого рішення через недопит свідків у судовому засіданні є необґрунтованими, оскільки, на прохання захисника, судом було вжито заходів для їх допиту, зокрема свідки викликалися у судове засідання, однак не з`являлися, від інспектора надіслані рапорти про розгляд справи у його відсутності, а тому суд дослідив наявні письмові пояснення, написані власноручно, також дослідив протокол про адміністративне правопорушення, який у повній мірі узгоджується з іншими матеріалами справи, в тому числі із наявним в матеріалах справи відеозаписом.
Інші доводи апелянта, зокрема і щодо відсутності в матеріалах справи направлення для проходження медичного огляду не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення - відмови від проходження огляду, у вчиненні якого його визнано винним.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.
Працівниками поліції в присутності двох свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому належним чином зафіксовано дії водія та ознаки сп`яніння, а тому даний протокол є належним доказом по справі. 
Згідно вимог, викладених у статтях 245, 280, 283 КУпАП, обставини правопорушення судом повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Судовий розгляд даної адміністративної справи судом першої інстанції відбувся з додержанням вказаних норм законодавства, всебічно, повно і об`єктивно досліджені докази по справі і зроблений висновок, виходячи із сукупності всіх зібраних доказів та підтверджених в суді апеляційної інстанції. 
Адміністративне стягнення накладене судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з урахуванням відомостей про особу правопорушника.
Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається. 
За таких обставин, постанова суду відповідає вимогам закону, а тому скасуванню не підлягає.   
Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,       

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 17 серпня 2021 року, якою притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.   

Суддя	Ю. М. Короїд