Постанова
Іменем України
 
06 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 757/34386/17-ц
провадження № 61-6663св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця  Р. А.,
 
учасники справи:
позивач - Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»,
відповідач - ОСОБА_1 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маруна Нью»,
 
розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у складі колегії суддів: Шкоріної О. І., Поливач Л. Д., Стрижеуса А. М.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина
 
Короткий зміст позовних вимог
 
У червні 2017 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» (далі - ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Товариство з обмеженою відповідальністю «Маруна Нью» (далі - ТОВ «Маруна Нью»), про звернення стягнення на предмет іпотеки.
 
Позовні вимоги мотивовано тим, що 17 грудня 2015 року між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та ТОВ «Маруна Нью» було укладено генеральну кредитну угоду № 27115N1, за умовами якої банк надає товариству в рамках цієї угоди (згідно з кредитним договором) грошові кошти на фінансування діяльності позичальника на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності, цільового характеру використання та відкличності.
 
У межах лімітів, визначених пунктом 2.2 генеральної угоди, та відповідно до інших умов в рамках дії генеральної угоди між банком та позичальником був укладений кредитний договір від 17 грудня 2015 року № 27115К24 із додатковими угодами про надання траншу.
 
На виконання умов пунктів 2.1-2.5 кредитного договору банк відкрив позичальнику відновлювану кредитну лінію, в межах якої надав кредит в розмірі 26 744 770,75 грн, а позичальник зобов`язався, зокрема, повністю повернути кредит 16 грудня 2018 року, погасити кредит у валюті кредиту у строки та у сумах, визначених додатковими угодами про надання траншу, щомісячно сплачувати у розмірах, передбачених додатковими угодами про надання траншу проценти за траншами, що нараховуються протягом усього строку користування кредитом на залишок основного боргу на кінець календарного дня за кожний день користування кредитом на основі банківського року, щомісячно сплачувати комісію за управління кредитом у розмірі 0,1 % від ліміту кредитної лінії, визначеного кредитним договором, протягом дев`яти місяців з дати укладення іпотечних договорів оформити право оренди або право власності на земельну ділянку (кадастровий номер 3221487401:01:008:0005), на якій розташований предмет іпотеки за генеральною угодою, сплачувати за прострочення виконання грошових зобов`язань пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, за порушення/невиконання зобов`язань, передбачених підпунктами 9.2.10.3, 9.2.11.1, 9.2.16 кредитного договору, сторони дійшли згоду про застосування банком до позичальника штрафної санкції в розмірі 51 000,00 грн за кожне окреме порушення за кожний місяці, невиконання зобов`язання (пункти 10.4, 10.5 кредитного договору).
 
На забезпечення виконання зобов`язань позичальника за генеральною угодою між банком та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір від  17  грудня 2015 року № 27115273, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С. І. та зареєстрований в реєстрі за № 4144, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала в іпотеку банку майно, яке належить їй на праві власності, а саме - квартиру АДРЕСА_1 .
 
ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за кредитним договором, а саме: на підставі заяв позичальника про надання траншу надало позичальнику позичкові кошти в межах ліміту кредитування на загальну суму 26 744 770,75 грн. Видача кредиту на вказану суму підтверджується виписками з позичкових рахунків від 07 червня 2017 року.
 
У зв`язку з неналежним виконанням взятих на себе зобов`язань ТОВ «Маруна Нью» допустило утворення кредитної заборгованості, яка станом на момент звернення до суду з указаним позовом банку не повернута.
 
З огляду на викладене ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» просило суд у рахунок погашення заборгованості ТОВ «Маруна Нью» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором від 17 грудня 2015 року № 27115К24, укладеним в рамках дії генеральної кредитної угоди від 17 грудня 2015 року № 27115N1, у розмірі 43 869 156,69 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 26 744 770,75 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом - 6 569 305,76 грн; заборгованості за комісією за управління кредитом - 261 321,43 грн; пені за порушення строків погашення кредиту - 3 878 998,77 грн; пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 811 120,04 грн; пені за порушення строків сплати комісії за управління кредитом - 22 788,85 грн; трьох процентів річних від простроченої суми боргу за кредитом - 424 252,66 грн; трьох процентів річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом - 85 852,92 грн; трьох процентів річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом - 4 212,16 грн; інфляційного збільшення суми боргу за кредитом - 1 926 765,58 грн; інфляційного збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом - 464 465,12 грн; інфляційного збільшення суми боргу за комісією за управління кредитом - 23 302,65 грн; штрафних санкцій за невиконання зобов`язань - 2 652 000,00 грн, звернути стягнення на майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 17  грудня 2015 року № 27115Z73, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С. І. та зареєстрованим в реєстрі за № 4144, зокрема, квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 3706, витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 квітня 2013 року № 1937303, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки у розмірі 1 434 610,00 грн, покласти на відповідача судові витрати.
 
27 жовтня 2017 року ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» надало суду додаткові пояснення у справі, відповідно до яких факт надання ТОВ «Маруна Нью» кредиту за кредитним договором від 17 грудня 2015 року № 27115К24, а також розмір заборгованості за кредитом в сумі 26 744 770,75 грн встановлено рішенням Господарського суду Київської області від 19 травня 2017 року у справі № 911/474/17, яке набрало законної сили.
 
Короткий зміст рішення суду першої інстанції 
 
Заочним рішенням Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено.
У рахунок погашення заборгованості ТОВ «Маруна Нью» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором від 17 грудня 2015 року № 27115К24, укладеним в рамках дії генеральної кредитної угоди від 17 грудня 2015 року № 27115N1, у розмірі 43 869 156,69 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 26 744 770,75 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом - 6 569 305,76 грн; заборгованості за комісією за управління кредитом - 261 321,43 грн; пені за порушення строків погашення кредиту - 3 878 998,77 грн; пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 811 120,04 грн; пені за порушення строків сплати комісії за управління кредитом - 22 788,85 грн; трьох процентів річних від простроченої суми боргу за кредитом - 424 252,66 грн; трьох процентів річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом - 85 852,92 грн; трьох процентів річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом - 4 212,16 грн; інфляційного збільшення суми боргу за кредитом - 1 926 765,58 грн; інфляційного збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом - 464 465,12 грн; інфляційного збільшення суми боргу за комісією за управління кредитом - 23 302,65 грн; штрафних санкцій за невиконання зобов`язань - 2 652 000,00 грн, звернуто стягнення на майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 17 грудня 2015 року № 27115Z73, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С. І. та зареєстрованим в реєстрі за № 4144, зокрема, квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 3706, витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 квітня 2013 року № 1937303, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки у розмірі 1 434 610 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки боржник не виконав своїх зобов`язань, забезпечених іпотекою майна відповідача, іпотекодержатель як кредитор має право вимагати виконання зобов`язання від ОСОБА_1 як майнового поручителя, шляхом звернення стягнення на іпотечне майно у судовому порядку. За рахунок іпотечного майна підлягають задоволенню вимоги кредитора на загальну суму 43 869 156,69 грн.
 
Короткий зміст постанови апеляційного суду
 
Постановою Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, заочне рішення Печерського районного суду м. Києва від 05 липня 2018 року скасовано, позов ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» задоволено частково. 
У рахунок погашення заборгованості ТОВ «Маруна Нью» перед ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» за кредитним договором від 17 грудня 2015 року № 27115К24, укладеним в рамках дії генеральної кредитної угоди від 17 грудня 2015 року № 27115N1 у розмірі 36 552 952,80 грн, яка складається із: заборгованості за кредитом - 26 744 770,75 грн, заборгованості за процентами за користування кредитом - 3 827 824,73 грн, заборгованості за комісією за управління кредитом - 189 000,00 грн, пені за порушення строків погашення кредиту - 1 084 405,46 грн, пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом - 288 195,30 грн, пені за порушення строків сплати комісії за управління кредитом - 5 124,85 грн, трьох процентів від простроченої суми боргу за кредитом - 424 252,66 грн, трьох процентів річних від простроченої суми боргу за процентами за користування кредитом - 60 721,00 грн, трьох процентів річних від простроченої суми боргу за комісією за управління кредитом - 2 998,00 грн, інфляційного збільшення суми боргу за кредитом - 1 926 765,58 грн, інфляційного збільшення суми боргу за процентами за користування кредитом 349 631,42 грн, інфляційного збільшення суми боргу за комісією за управління кредитом - 17 263,16 грн, штрафних санкцій за невиконання зобов`язань - 1 632 000,00 грн, звернуто стягнення на майно, що є предметом іпотеки за іпотечним договором від 17 грудня 2015 року № 27115Z73, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетніковою С. І. та зареєстрованим в реєстрі за № 4144, зокрема, квартиру АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19 жовтня 2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В. О. та зареєстрованого в реєстрі за № 3706, витяг з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 03 квітня 2013 року № 1937303, шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, з встановленням початкової ціни для подальшої реалізації предмета іпотеки у розмірі 1 434 610,00 грн.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
 
Постанову апеляційного суду мотивовано тим, що матеріали справи не містять доказів про те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про розгляд справи судом першої інстанції, оскільки не отримала повістки про виклик до суду та не була присутньою у судовому засіданні, а повернуті судові повідомлення без їх вручення адресату не свідчать про фіксацію факту належного його повідомлення.
Зважаючи на відсутність в матеріалах справи заяви ОСОБА_1 про повідомлення її про дату, час і місце проведення судового засідання з використанням засобів мобільного зв`язку, направлення судом першої інстанції відповідачці смс-повідомлення не дає підстав уважати, що остання була повідомлена про день та час розгляду справи.
За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення у зв`язку з порушенням норм процесуального права.
Апеляційний суд, встановивши, що позичальник не виконав зобов`язань за кредитним договором, погодився з висновком суду першої інстанції про те, що банк має право вимагати звернення стягнення на предмет іпотеки.
Крім того, колегія суддів погоджується з визначеною судом першої інстанції початковою ціною предмета іпотеки в сумі 1 434 610,00 грн, що підтверджується звітом про незалежну оцінку майна від 20 квітня 2017 року № 265/17-3, виконаним ТОВ «Альянс -Укрексперт». При цьому суд зазначив про можливість зміни указаної вартості предмета іпотеки в процесі виконання судового рішення відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».
Не погоджуючись з визначеною судом першої інстанції сумою заборгованості, в рахунок погашення якої звернуто стягнення, апеляційний суд виходив з того, що рішенням Господарського суду Київської області від 19 травня 2017 року у справі № 911/474/17 установлено, що банк змінив строк виконання основного зобов`язання, направивши позичальнику вимогу про дострокове повернення кредиту. 
Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості засвідчує такі зміни.
Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом та пеню припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.
Зважаючи на те, що банк змінив строк виконання основного зобов`язання та звернувся до господарського суду з вимогами до позичальника про дострокове стягнення заборгованості, підстави для рахування процентів та пені, а також штрафу у розмірах, передбачених умовами кредитного договору, відсутні.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів
 
06 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, яка містить заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Касаційна скарга мотивована тим, що розгляд справи у суді апеляційної інстанції відбувся за відсутності відповідача та її представника, які не були належним чином повідомлені про розгляд справи. Сторона відповідача не отримувала судових повісток/повідомлень про дату, час та місце розгляду справи. Надіслані судом судові повістки/повідомлення повернуто суду з відмітками «за закінченням терміну зберігання», що не підтверджує факт належного повідомлення відповідача та його представника про дату судових засідань.
Зазначене вказує на порушення судом, зокрема, положень статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою кожній особі гарантовано право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Апеляційний суд не врахував правові висновки, викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17.
 
Надходження касаційної скарги до Верховного Суду
 
Ухвалою Верховного Суду від 16 червня 2020 року заяву ОСОБА_1 про продовження строку для усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 04 травня 2020 року продовжено.
 
Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2020 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року, витребувано із Печерського районного суду м. Києва цивільну справу № 757/34386/17-ц, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року.
 
Ухвалою Верховного Суду від 17 червня 2021 року клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року задоволено, зупинено виконання постанови Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року до закінчення касаційного провадження.
 
Короткий зміст позиції інших учасників справи
 
У відзиві на касаційну скаргу, поданому до суду у жовтні 2020 року, ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» заперечувало проти доводів ОСОБА_1 , а постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року вважало законною та обґрунтованою.
 
2. Мотивувальна частина
 
Позиція Верховного Суду
 
Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.
 
Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
 
Відповідно до вимог частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.
 
Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
 
Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права
 
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 
Оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено з порушенням норм процесуального права, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення.
 
Частиною третьою статті 368 ЦПК України передбачено, що розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.
 
Відповідно до частин третьої-сьомої статті 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. 
 
За змістом частини третьої статті 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку.
 
12 березня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Київського апеляційного суду (через Печерський районний суд міста Києва) із апеляційною скаргою на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2018 року.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Печерського районного суду міста Києва від 05 липня 2018 року залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі, встановленому законом, встановивши строк для усунення недоліку протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.
 
Відповідно до супровідного листа Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року копії ухвали Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року надіслано ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Сизьку Б. Б.
 
Лист суду з указаною ухвалою на ім`я ОСОБА_1 було повернуто до суду «за закінченням терміну зберігання» 07 травня 2019 року (т. 3, а. с. 32).
 
14 травня 2019 року ОСОБА_1 було повторно надіслано ухвалу Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року, яку відповідач отримала 03 червня 2019 року (т. 3, а. с. 35, 41).
 
Натомість представник ОСОБА_1 - адвокат Сизько Б. Б. отримав копію ухвали Київського апеляційного суду від 26 березня 2019 року про залишення апеляційної скарги без руху 05 червня 2019 року (т. 3, а. с. 34).
 
12 червня 2019 року ОСОБА_1 надіслала до апеляційного суду квитанцію про сплату судового збору (т. 3, а. с. 36-40).
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.
 
Копії ухвали Київського апеляційного суду від 19 червня 2019 року надіслано ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Сизьку Б. Б. 21 червня 2019 року, які вони відповідно отримали 10 та 11 липня 2019 року. Рекомендоване повідомлення про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення повернулось на адресу суду 25 липня 2019 року, а про вручення її представнику адвокату Сизьку Б. Б. - 17 липня 2019 року.
 
Ухвалою Київського апеляційного суду від 04 липня 2019 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні на 14 серпня 2019 року на 12 год. 00 хв. з повідомленням учасників справи.
 
08 липня 2019 року учасникам справи надіслано судові повідомлення про розгляд справи 14 серпня 2019 року на 12 год. 00 хв.
 
Лист суду з указаним повідомленням на ім`я ОСОБА_1 було повернуто до суду «за закінченням терміну зберігання» 27 вересня 2019 року (т. 3, а. с. 100а).
 
Натомість адвокат Сизько Б. Б. отримав поштове відправлення з повідомленням про розгляд справи 14 серпня 2019 року лише 16 серпня 2019 року (т. 3, а. с. 73).
 
Згідно з довідкою від 14 серпня 2019 року, складеною помічником судді Пікало К. В., справу знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Шкоріної О. І. у відпустці (т. 3, а. с. 65).
 
Відповідно до листа Київського апеляційного суду від 19 серпня 2019 року розгляд справи призначено 16 жовтня 2019 року на 12 год. 00 хв. (т. 3, а. с. 67).
Копії указаного судового повідомлення надіслано учасникам справи 22 серпня 2019 року.
 
Судове повідомлення на ім`я адвоката Сизька Б. Б. про розгляд справи 16 жовтня 2019 року було повернуто «за закінченням терміну зберігання» 31 серпня та отримане судом 05 вересня 2019 року (т. 3, а. с. 71).
 
Судове повідомлення на ім`я ОСОБА_1 про розгляд справи 16 жовтня 2019 року було повернуто у зв`язку із іншими причинами, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення - відсутність адресата, та отримане судом 30 вересня 2019 року (т. 3, а. с. 74, 75).
 
Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 16 жовтня 2019 року оголошено перерву у розгляді справі до 27 листопада 2019 року.
 
Копії судового повідомлення Київського апеляційного суду про розгляд справи 27 листопада 2019 року на 12 год. 00 хв. надіслано учасникам справи 17 жовтня 2019 року.
 
Матеріали справи не містять рекомендованого повідомлення про вручення ОСОБА_1 поштового відправлення з повідомленнями про розгляд справи 27 листопада 2019 року.
 
Натомість адвокат Сизько Б. Б. отримав поштове відправлення з повідомленням про розгляд справи 27 листопада 2019 року лише 29 листопада 2019 року (т. 3, а. с. 100).
 
Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 27 листопада 2019 року продовжено перерву у розгляді справі до 26 грудня 2019 року.
 
Копії судового повідомлення Київського апеляційного суду про розгляд справи 26 грудня 2019 року на 12 год. 00 хв. надіслано учасникам справи 28 листопада 2019 року.
 
Судове повідомлення на ім`я ОСОБА_1 про розгляд справи 26 грудня 2019 року було повернуто «за закінченням терміну зберігання» 11 грудня та отримане судом 16 грудня 2019 року (т. 3, а. с. 104, 105).
 
Натомість адвокат Сизько Б. Б. отримав поштове відправлення з повідомленням про розгляд справи 26 грудня 2019 року лише 28 грудня 2019 року (т. 3, а. с. 149).
 
Протокольною ухвалою Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року оголошено перерву у розгляді справі до 15 січня 2020 року на 13 год. 15 хв.
 
Матеріали справи не містять рекомендованих повідомлень про вручення ОСОБА_1 та її представнику - адвокату Сизьку Б. Б. поштових відправлень з повідомленнями про розгляд справи 15 січня 2020 року.
 
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
 
У пунктах 47, 48 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17-ц (провадження № 14-507цс18) вказано, що приписи ЦПК України як на момент ухвалення заочного рішення, так і на момент розгляду справи Великою Палатою Верховного Суду не дозволяють дійти висновку, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» є доказом належного інформування відповідача про час і місце розгляду справи. Крім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду (пункт 31 постанови від 20 червня 2018 року у справі № 127/2871/16-ц).
 
Аналогічна позиція висловлена й у постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 461/10610/13-ц.
 
Таким чином, відсутні підстави вважати, що відповідач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Сизько Б. Б. були належним чином повідомлені про розгляд справи судом апеляційної інстанції.
 
Європейський суд з прав людини вказав, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом (GUREPKA v. UKRAINE (No. 2), № 38789/04, § 23, ЄСПЛ, від 08 квітня 2010 року).
 
Європейський суд з прав людини зауважив, що право на публічний розгляд, передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції, має на увазі право на «усне слухання». Право на публічний судовий розгляд становить фундаментальний принцип. Право на публічний розгляд було б позбавлене смислу, якщо сторона в справі не була повідомлена про слухання таким чином, щоб мати можливість приймати участь в ньому, якщо вона вирішила здійснити своє право на явку до суду, встановлене національним законом. В інтересах здійснення правосуддя сторона спору повинна бути викликана в суд таким чином, щоб знати не тільки про дату і місце проведення засідання, але й мати достатньо часу, щоб встигнути підготуватися до справи (TRUDOV v. RUSSIA, № 43330/09, § 25, 27, ЄСПЛ, від 13 грудня 2011 року).
 
Відповідно до пункту 5 частини першої, частини четвертої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою. 
 
Висновки суду за результатами розгляду касаційної скарги
 
Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку про те, що постанова суду апеляційної інстанції прийнята без додержання норм процесуального права, а тому підлягає скасуванню. 
 
Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.
 
Згідно з частиною четвертою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує судове рішення за наявності підстав, які тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.
 
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне скасувати постанову суду апеляційної інстанції, а справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. 
 
Керуючись статтями 400-402, 409, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
ПОСТАНОВИВ:
 
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року задовольнити.
 
Постанову Київського апеляційного суду від 15 січня 2020 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
 
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                                              Ю. В. Черняк

           І. А. Воробйова

          Р. А. Лідовець