Ухвала
 
19 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 489/5645/20
провадження № 61-13703ск21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова М. Ю., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна,
ВСТАНОВИВ:
Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.
Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Інгульського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з майна, у якому просив суд зняти арешт з лінії по відновленню протектора пневматичних шин, 1995 року випуску, виробник MARANGONI, накладений постановою про арешт майна боржника від 01 жовтня 2020 року у виконавчому провадженні № 62652172.
Рішенням Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2021 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 12 липня 2021 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.
.
ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку подав 11 серпня 2021 року до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 липня 2021 року. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Ухвалою Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 23 грудня 2020 року справу № 489/5645/20 визнано малозначною та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга ОСОБА_1 подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 20 травня 2021 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 12 липня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зняття арешту з майна.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                              І. О. Дундар 
 
                                                                                                        Є. В. Краснощоков 
 
                                                                                                       М. Ю. Тітов