ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний номер справи: 662/248/19 Головуючий в І інстанції Решетов В.В.
Номер провадження: №22-ц/819/853/21 Доповідач Кутурланова О.В.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 серпня 2021 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кутурланової О.В.,
суддів: Майданіка В.В.,
Орловської Н.В.,
секретар судового засідання Давиденко І.О.

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного сільськогосподарського підприємства «Ушба» на рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області у складі судді Решетова В.В. від 16 лютого 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного сільськогосподарського підприємства «Ушба», третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Пуск» про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та скасування державної реєстрації права оренди,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПСП «Ушба», третя особа ТОВ «Пуск», про визнання правочину недійсним та скасування державної реєстрації права оренди на земельну ділянку.
В подальшому ОСОБА_1 змінив предмет позову та просив суд усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою та зобов`язати відповідача її повернути, скасувати державну реєстрацію права оренди.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що він є власником земельної ділянки для ведення товарного сільскогосподарського виробництва площею 4,3149 га, яка розташована на території Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області.
01.11.2006 року між ним та ТОВ «Пуск» укладено договір оренди землі строком на 12 років, який зареєстровано відповідачем 01.06.2007 року. 
30.03.2019 року ним на адресу відповідача направлено повідомлення про небажання поновлювати дію договору оренди на новий строк та намір самостійно обробляти земельну ділянку. 
03.06.2019 року, після спливу строку дії договору оренди землі, він звернувся до Центру надання адміністративних послуг Новотроїцької РДА Херсонської області для реєстрації припинення дії договору, але отримав відмову у державній реєстрації у зв`язку з тим, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача ПСП «Ушба» на підставі договору оренди від 01.08.2017 року, який укладений між ним та відповідачем. 
Посилаючись на те, що спірний договір ним не укладався та не підписувався, позивач просив суд усунути перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою, що чиняться відповідачем, шляхом скасування державної реєстрації договору оренди від 01.08.2017 року та зобов`язанням ПСП «Ушба» повернути йому земельну ділянку площею 4,3149 га, а також стягнути з відповідача понесені судові витрати на оплату судового збору, проведення почеркознавчої експертизи та витратами на оплату правничої допомоги.

Рішенням Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Усунуто ОСОБА_1 , як власнику, перешкоди у користуванні належною йому земельною ділянкою площею 4,3149 га кадастровий номер 6524481000:02:008:0014.
Скасовано державну реєстрацію права оренди ПСП «Ушба» на земельну ділянку, площею 4,3149 га, кадастровий номер 6524481000:02:008:0014, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, згідно договору оренди земельної ділянки від 01.08.2017 року, підписаний від імені ОСОБА_1 та ПСП «Ушба».
Зобов`язано ПСП «Ушба» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 4,3149 га, кадастровий номер 6524481000:02:008:0014, для ведення товарного сільськосподарського виробництва, яка розташована на території Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області.
Вирішено питання щодо судових витрат.

В апеляційній скарзі ПСП «Ушба», від імені якого діє адвокат Колганова Ю.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просило рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Заслухавши доповідача, осіб, які беруть участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених ст.367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції взяв до уваги висновок проведеної у справі судової почеркознавчої експертизи та виходив з того, що ОСОБА_1 , як власник земельної ділянки, не підписував оскаржуваного договору оренди землі, при цьому недотримання обов`язкової письмової форми договору, підпис у якому є невід`ємним елементом письмової форми договору та підтверджує наміри і волевиявлення сторін, а також забезпечує їх ідентифікацію, свідчить про те, що сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору і такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а зазначені в ньому умови не є такими, що регулюють договірні відносини.
Враховуючи предмет та підстави позову, а також правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 16.06.2020 року №145/2047/16-ц, суд дійшов висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення позову про повернення спірної земельної ділянки та скасування реєстрації спірного договору оренди. 

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, оскільки він узгоджується з матеріалами справи та відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що  ОСОБА_1 є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 6524481000:02:008:0014, площею 4,31 га, яка розташована на території Воскресенської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області, право посвідчено Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №117544 від 26.12.2005 року (а.с.7).
01.11.2006 року між ним та ТОВ «Пуск» укладено договір оренди землі строком на 12 років, зареєстрований 01.06.2007 року.
На звернення позивача щодо закінчення строку дії договору оренди ТОВ «Пуск» листом від 07.09.2018 року №28 повідомило ОСОБА_1 про те, що так як договір оренди земельної ділянки укладено 01.11.2006 року строком на 12 років та зареєстровано 01.06 2007 року, датою припинення дії договору оренди вважається 01.06.2019 року (а.с.9).
30.03.2019 року ОСОБА_1 на адресу відповідача направлено повідомлення про небажання поновлювати дію договору оренди на новий строк та намір самостійно обробляти земельну ділянку та про повернення земельної ділянки після закінчення сільськогосподарського сезону 2019 року (а.с.8,12).
03.06.2019 року, після спливу строку дії договору оренди землі, позивач звернувся до Центру надання адміністративних послуг Новотроїцької РДА Херсонської області для реєстрації припинення дії договору, але отримав відмову у державній реєстрації з посиланням на те, що вказана земельна ділянка перебуває в оренді у відповідача ПСП «Ушба» на підставі договору оренди від 01.08.2017 року, який укладений між ним та відповідачем (а.с.11).
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 20 грудня 2017 року державним реєстратором Станіславської сільської ради Білозерського району Херсонської області Савченко К.М. за ПСП «Ушба» зареєстровано право оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6524481000:02:008:0014 на підставі договору оренди землі від 01 серпня 2017 року, укладеного між ОСОБА_1 та ПСП «Ушба», строком на 10 років (а.с.13).
Згідно з висновком судового експерта Херсонського НДЕКЦ МВС України Сабакар І.А. за №265-ПТ від 28 липня 2020 року, підпис в графі «Орендодавець» у спірному договорі оренди землі від 01.08.2017 року виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою (а.с.97-105).

Відповідно до ч.4 ст.124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.
Частиною 1 статті 13 ЗУ «Про оренду землі» встановлено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.
За змістом ч.1 ст.14 ЗУ «Про оренду землі»  (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.
В силу ч.1 ст.15 ЗУ «Про оренду землі»  (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: 
-об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки);
-строк дії договору оренди;
-орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. 
За згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови.
Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.
Із положень ч.1 ст.391 ЦК України слідує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що правочином є вольова дія учасників цивільних відносин, яка спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Указані цивільно-правові результати мають бути досягнути внаслідок правомірних дій суб`єктів цивільного права.
У двосторонньому правочині волевиявлення сторін повинно бути взаємним (зустрічним) і спрямованим на досягнення спільної мети. Такі правочини називаються договорами.
Цивільне законодавство встановлює презумпцію свободи договору, яка полягає насамперед у вільному волевиявленні особи на вступ у договірні відносини, а також у вільному визначенні особою умов договору, в яких фіксуються взаємні права та обов`язки його сторін.
Норми чинного законодавства також закріплюють презумпцію правомірності правочину, яка означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована.
У разі неспростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за цим правочином, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню.
Підставами для визнання правочину недійсним є недодержання однією стороною чи всіма сторонами вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, в тому числі вимог щодо змісту правочину та волевиявлення його учасників.
Якщо правочин суперечить нормам чинного законодавства, то його може бути визнано судом недійсним відповідно до ч.3 ст.215 ЦК України. Такий правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю, тому кожна сторона зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, в порядку реституції.
Договір є укладеним, якщо сторони з дотриманням установленої законом форми досягли згоди (домовленості) щодо всіх істотних умов договору.
Статтею 207 ЦК України встановлено загальні вимоги до письмової форми правочину, зокрема зміст правочину має бути зафіксований у документі, підписаному сторонами.
Отже, підпис є невід`ємним елементом (реквізитом) письмової форми договору, наявність підпису підтверджує наміри та волевиявлення сторін, а також забезпечує їх ідентифікацію.
За змістом норм ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Недотримання письмової форми договору оренди землі свідчить про те, що сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору. Цей договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а зазначені в ньому умови не є такими, що регулюють договірні відносини.
Право власності є абсолютним правом, яке включає право володіння, користування та розпорядження майном. Таке право є непорушним. Ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, передбачених законом.
Закон визначає право власника майна вимагати усунення будь-яких порушень свого права від інших осіб у спосіб, який власник вважає прийнятним. Одним із таких способів захисту порушеного права є вимога про усунення перешкод у здійсненні права користування майном. Таке право власника забезпечується за допомогою негаторного позову.
Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 16 червня 2020 року (справа №145/2047/16-ц, провадження №14-499цс19), яка згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.
Оскільки позивач не підписував договір оренди землі, тому сторони не досягли згоди з усіх істотних умов договору. Такий договір є неукладеними, тобто такими, що не відбувся, а, наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. 
Правочин, який не вчинено (договір, які не укладено), не може бути визнаний недійсним. Наслідки недійсності правочину (реституція) не застосовуються до правочинів, які не вчинено.
З огляду на зазначене, встановивши, що позивач не підписував спірний правочин, не погоджував його умов, вірним є висновок суду першої інстанції про відсутність волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договору оренди землі б/н від 01.08.2017 року між ним та ПСП «Ушба» та наявність у зв`язку із цим підстав для зобов`язання відповідача повернути позивачу земельну ділянку та скасувати реєстрацію спірного договору оренди землі.

Доводи апеляційної скарги щодо неповноти висновку експерта, а також про те, що експерт допустив вибірковість до визначення отриманих для дослідження зразків не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки підстав вважати висновок експерта неповним чи неясним немає, експерт самостійно приймає рішення про достатність наданих зразків для проведення експертного дослідження та надання висновку. Крім того, експерт попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384, 389  ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного сільськогосподарського підприємства «Ушба» залишити без задоволення.
Рішення Новотроїцького районного суду Херсонської області від 16 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Дата складання повного тексту постанови – 12.08.2021 року 

Головуючий    О.В. Кутурланова 

Судді: В.В. Майданік 

        Н.В. Орловська