ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/5284/19                                                                       Головуючий у 1 інстанції: Колеснікова І.С.
                                                                                Суддя-доповідач: Вівдиченко Т.Р.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  01 липня 2021 року                                                                                            м. Київ
 Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
Судді-доповідача                                    Вівдиченко Т.Р.
Суддів                                                      Кобаля М.І.
                                                                 Коротких А.Ю.
За участю секретаря                               Борейка Д.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою  Головного управління ДПС у Київській області на додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» до Головного управління ДПС у Київській області про    визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

Позивач -  Приватне акціонерне товариство "Київгідромонтаж"  звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Київській області про    визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 11 січня 2021 року адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано повністю податкові повідомлення-рішення від 24.06.2019 №0019271413, №0019291413, №0019301413, №0019311413, від 07.11.2019 №0003801304, №0003811304.
19 січня 2021 року до суду першої інстанції від Приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.
Додатковим рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року стягнуто на користь приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» витрати на правничу допомогу в розмірі 52500,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань, призначених для Головного управління ДПС у Київській області.
Не погодившись з додатковим рішенням суду, відповідач - Головне управління ДПС у Київській області звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати  додаткове рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт вказує, що позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу не надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що не дає можливості встановити вартість години за виконану роботу.
17 червня 2021 року до Шостого апеляційного адміністративного суду від позивача - Приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» надійшов відзив на апеляційну скаргу на додаткове рішення, яким підтримує позицію суду першої інстанції.
Згідно ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши у відкритому судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу, які з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Приписи ч.ч. 1,2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Водночас, в силу положень ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У відповідності до ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.
Положеннями частини 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Матеріали справи свідчать, що представником Приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» - адвокатом Москаленко Оленою Василівною було подано до суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, в якій просила стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Київській області на користь Приватного акціонерного товариства «Киівгідромонтаж» судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 55000 грн. (Т. 4 а.с. 151-153).
На підтвердження здійснення витрат на професійну правничу допомогу заявником надано:  Договір про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 05 вересня 2019 року №0509; Акти виконаних робіт (про надані послуги) від 25 вересня 2019 року на суму 20000,00 грн. (підготовка та подання позовної заяви), від 16 грудня 2019 року на суму 5000,00 грн. (участь у двох судових засіданнях), від 20 лютого 2020 року на суму 7500,00 грн. (участь у трьох судових засіданнях), від 18 березня 2020 року на суму 2500,00 грн. (за вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням), від 14 січня 2021 року на суму 20000,00 грн. (сплата гонорару за отримання позитивного результату); Меморіальний ордер від 25 вересня 2019 року №HSAV5BNSLQ на суму 20   000,00 грн.; Заключні виписки за період з 25.09.2019 р. по 25.09.2019 р., з 06.11.2019 р. по 06.11.2019 р.. з 09.01.2020 р. по 09.01.2020 р., з 21.02.2020 р. по 21.02.2020 р., з 19.03.2020 р. по 19.03.2020 р., з 14.01.2021 р. по 14.01.2021 р.; Платіжні доручення від 06 листопада 2019 року №3077 на суму 7   500,00 грн., від 09 січня 2020 року №3113 на суму 2   500,00 грн., від 21 лютого 2020 року №3021 на суму  7500,00 грн., від 19 березня 2020 року №3060 на суму 2   500,00 грн., від 14 січня 2021 року №3364 на суму 20   000,00 грн. (Т. 4 а.с.156-176).
Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначає Закон України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI (далі - Закон №5076-VI).
Відповідно до частини першої ст. 26 Закону №5076-VI, адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги; документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: договір про надання правової допомоги; довіреність; ордер; доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до статті 19 Закону № 5076-VI, видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;  представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, згідно яких: «…При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
…При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг».
Матеріали справи свідчать, що між Адвокатським об`єднанням «АРТЕ ЛЕГАЛ» та Приватним акціонерним товариством «Київгідромонтаж» укладено Договір про надання юридичних послуг (правничої допомоги) від 05 вересня 2019 року №0509 (далі - Договір №0509).
Відповідно до п. 8.2.1 Договору №0509, за підготовку (в т.ч. здійснення аналізу первинних документів) та направлення до Київського окружного адміністративного суду позовної заяви зазначеної в п.2.1. Договору, Замовник сплачує на користь Виконавця фіксовану суму у розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень, на розрахунковий рахунок Виконавця у безготівковій формі протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту підписання цього Договору.
Пунктом 8.2.2 Договору №0509 передбачено, що за участь в одному судовому засіданні Замовник сплачує на користь Виконавця кошти у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, на розрахунковий рахунок Виконавця у безготівковій формі протягом 3 (трьох) робочих днів з дати проведення судового засідання Київським окружним адміністративним судом.
Згідно п. 8.2.3 Договору №0509, за вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням Замовник сплачує на користь Виконавця кошти у розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень, на розрахунковий рахунок Виконавця у безготівковій формі протягом 3 (трьох) робочих днів з дати проведення судового засідання Київським окружним адміністративним судом.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, розмір заявлених до відшкодування витрат на правову допомогу є співмірним із складністю справи, виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та ціною позову, з огляду на складність спірних правовідносин, значний об`єм господарських операцій та акту перевірки, за наслідками якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, обсяг позовної заяви та інших поданих представником заяв та клопотань у справі, ціну позову понад 800 тис. грн., кількість судових засідань, в яких брав участь представник позивача, позитивне вирішення справи для позивача.
При цьому, колегія суддів, також, враховує, що в клопотанні поданому до суду першої інстанції 01 лютого 2021 року Головне управління ДПС у Київській області просило відмовити позивачу у задоволенні заяви про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в повному обсязі, при цьому, відповідачем не було наведено будь-яких аргументів щодо неспівмірності витрат, незважаючи на покладення такого обов`язку саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Доводи апелянта про те, що позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу не надано детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, що не дає можливості встановити вартість години за виконану роботу, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу.
Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 28 грудня 2020 року у справі №640/18402/19.
Відповідно до статті 17 Закону «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,   суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п. 30, ECHR 1999-V).
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить йому суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість заяви Приватного акціонерного товариства «Київгідромонтаж» про ухвалення додаткового рішення у справі та наявність правових підстав для її  задоволення.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З підстав вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв додаткове рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області залишити без задоволення.
Додаткове рішення Київського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку і строки, визначені   статтями 328-329 КАС України.

 Суддя-доповідач                                                                               Вівдиченко Т.Р.
          
 Судді                                                                                                     Кобаль М.І.
                                                                                                  
                                                                                                          Коротких А.Ю.

Повний текст постанови виготовлено 06.07.2021 р.