Ухвала
31 серпня 2021 року
м. Київ
справа № 291/125/17
провадження № 61-13468ск21
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,               Коротуна В. М.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 
2017 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року та постанову Верховного Суду від 13 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Ружинської дільниці Попільнянського управління експлуатації газового господарства, Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаззбут» про компенсацію нематеріальних втрат і гарантії виконання зобов`язань, та за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» про компенсацію нематеріальних втрат і гарантії виконання зобов`язань,
ВСТАНОВИВ:
У лютому 2017 року ОСОБА_2 звернулася з позовом до Ружинської дільниці Попільнянського управління експлуатації газового господарства Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» про компенсацію немайнових втрат і гарантії виконання зобов`язань.
Також, у червні 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» про компенсацію немайнових втрат і гарантії виконання зобов`язань.
Рішенням Ружинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2017 року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року, у задоволені позову ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Верховного Суду від 13 квітня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишено без задоволення.
Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року залишено без змін.
10 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ружинського районного суду Житомирської області 
від 19 вересня 2017 року, ухвалу Апеляційного суду Житомирської області 
від 15 листопада 2017 року та постанову Верховного Суду від 13 квітня 
2021 року. 
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
За змістом частини першої статті 394 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги оформленої відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, визначають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.
Відповідно до пункту 3 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення.
Отже, в силу вказаної норми процесуального права, яка є імперативною, повторне касаційне оскарження судових рішень заборонено.
Рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2017 року та ухвала апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 , за результатами якого Верховним Судом винесено постанову про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення.
Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку; ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.
Аналіз частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що оскарження постанови суду касаційної інстанції у касаційному порядку не передбачено.
Відповідно до частини третьої статті 419 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.
Касаційний суд при розгляді касаційних скарг діє в порядку та межах, визначених цивільним процесуальним законодавством України, його повноваження обмежені правилами глави 2 розділу V ЦПК України «Касаційне провадження». 
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
З огляду на зазначене, у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року та постанову Верховного Суду від 13 квітня 2021 року необхідно відмовити, оскільки рішення суду першої та апеляційної інстанцій вже були предметом перегляду суду касаційної інстанції за касаційною скаргою ОСОБА_1 , а вказана постанова Верховного Суду не підлягає касаційному оскарженню.
У зв`язку із тим, що у відкритті касаційного провадження відмовлено, не підлягає розгляду подане разом з касаційною скаргою клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження
Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ружинського районного суду Житомирської області від 19 вересня 2017 року, ухвалу апеляційного суду Житомирської області від 15 листопада 2017 року та постанову Верховного Суду від 13 квітня 2021 року в справі за позовом ОСОБА_2 до Ружинської дільниці Попільнянського управління експлуатації газового господарства, Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Житомиргаззбут» про компенсацію нематеріальних втрат і гарантії виконання зобов`язань, та за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Житомиргаз» про компенсацію нематеріальних втрат і гарантії виконання зобов`язань.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
Судді:	М. Є. Червинська  	
 	С. Ю. Бурлаков   В. М. Коротун