ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2021 року	Львів	Справа № 607/4677/21 пров. № А/857/11786/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
головуючого судді                                        Шавеля Р.М.,
суддів                                                            Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,
з участю секретаря судового засідання -           Герман О.В.,

а також сторін (їх представників):
від позивача –                                         Гуджабідзе К.Г.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Рівненській обл. Департаменту патрульної поліції на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 13.05.2021р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській обл. Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Герчаківська О.Я.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 15 год. 00 хв. 13.05.2021р., м.Тернопіль), -

В С Т А Н О В И В:

12.03.2021р. (згідно з відтиском поштового штемпеля на конверті) позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3861713, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., скасувати, а провадження по справі закрити; стягнути з відповідача Управління патрульної поліції /УПП/ у Рівненській обл. Департаменту патрульної полії /ДПП/ на його користь понесені судові витрати в розмірі 454 грн. сплаченого судового збору (а.с.2-5, 11).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 13.05.2021р. заявлений позов задоволено; постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАН № 3861713 від 03.03.2021р., якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., скасовано, а провадження по справі - закрито; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача УПП у Рівненській обл. ДПП на користь позивача понесені судові витрати в розмірі 454 грн. сплаченого судового збору (а.с.52-54).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач УПП у Рівненській обл. ДПП, який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що у своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.60-71).
Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач TruCAM може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.
Спірна постанова стосовно ОСОБА_1 винесена не в автоматичному режимі, а тому розглядувані правовідносини регулюються приписами ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», згідно яких поліція може застосовувати такі превентивні засоби, як технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Тому необґрунтованим є покликання на відсутність належних та допустимих доказів, які підтверджують факт правопорушення, а фото- та відеоматеріали із вимірювача є неналежними доказами у зв`язку з виключенням цього типу засобу вимірювальної техніки з Державного реєстру, оскільки законність та правомірність використання інспектором УПП в Рівненській обл. ДПП рядовим поліції Новосадом В.А. 03.03.2021р. лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 ТС000550 не є спірним та підтверджується змістом наданих копій свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20575, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 01.12.2020р. та чинного до 01.12.2021p., з максимальною допустимою похибкою при вимірювання швидкості в ручному та автоматичному режимів ± 2км/год., сертифікату № UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012р., експертного висновку лазерного вимірювача № 04/02/03-3007 від 27.09.2018р.
Покази приладу TruCAM LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.
Перевищення швидкості ОСОБА_1 підтверджується фотознімком та відеозаписом, що вказані у п.7 та додаються до постанови серії ЕАН № 3861713 від 03.03.2021р., здійсненим сертифікованим приладом лазерним вимірювачем TruCAM LTI 20/20 № ТС 000550; також в момент фіксації правопорушення керований позивачем автомобіль перебував у межах населеного пункту.
Зміст оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАН № 3861713 від 03.03.2021р. в повній мірі відповідає вимогам ст.283 КУпАП, в ній зазначено опис обставин, установлених при розгляді справи, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення, вірно застосовано межі санкції статті щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, заперечення позивача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до задоволення, з наступних мотивів. 

          Відповідно до п.п.1, 4 ч.1 ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до постанови серії ЕАН № 3861713 від 03.03.2021р., винесеної поліцейським 2 роти 1 батальйону УПП в Рівненській обл. ДПП сержантом поліції Новосадом В.А., о 13 год. 42 хв. 03.03.2021р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «BMW», модель «Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 425 км автодороги М06 Київ-Чоп, у населеному пункті с.Крупець, яке позначено дорожніми знаками 5.45, 5.46, рухався зі швидкістю 113 км/год., чим перевищив встановлені обмеження руху більше ніж на 50 км/год., та порушив вимоги п.12.4 ПДР. Швидкість вимірювалася приладом TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС 000550.
На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.9).

          Приймаючи рішення по справі та задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів TruCAM працівниками патрульної поліції, ніж розміщення їх виключно в порядку ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».
З письмових пояснень представника УПП в Рівненській обл. ДПП щодо обставин вчинення позивачем адміністративного правопорушення вбачається, що для вимірювання швидкості приладом TruCAM поліцейським виконується наведення позначки оптичного прицілу приладу TruCAM на цільовий автомобіль і натискається спусковий гачок приладу, та після стабільного утримання позначки, прилад починає вимірювання швидкості та включає запис відео.
Водночас, при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку, визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст.40 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення та стабільного утримання приладу TruCAM LTI 20/20 с.н.0550, яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача. 
Таким чином, суд дійшов висновку про те, що фіксація швидкості руху транспортного засобу приладом TruCAM у даній справі не є належним доказом.
Також контроль швидкості руху транспортних засобів працівниками поліції здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком - дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», позаяк вказане обумовлено ч.2 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.
Відповідно до Правил дорожнього руху /ПДР/ знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
У матеріалах справи є відсутніми докази на підтвердження тієї обставини, що працівник поліції здійснював контроль швидкості руху в межах дії дорожнього знаку 5.70 ПДР, що також ставить під сумнів правомірність його дій.
Отже, представником УПП в Рівненській обл. ДПП не надано належних та допустимих доказів вчинення позивачем інкримінованого адміністративного правопорушення для притягнення останнього до адміністративної відповідальності з дотриманням визначеної законом процедури.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

          Відповідно до п.12.4 ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Згідно ч.3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

          Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів у населеному пункті більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.
При цьому, у складеній постанові серії ЕАН № 3861713 від 03.03.2021р. вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.
Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

          Стосовно представленого під час судового розгляду справи роздрукованого відеофайлу з приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС 000550 (а.с.29, 42) колегія суддів враховує наступне.
Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.
Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.
Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:
1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;
2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.
Інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку повинна бути розміщена на видному місці.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. 

          Правомірність використання відповідачем технічного приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС 000550, стверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20575, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 01.12.2020р. (а.с.30).
Також правильність використання приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС 000550, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку № 04/02/03/-3008 від 27.09.2018р., який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 із довжиною ключа 256 біт та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних (а.с.31).
Водночас, лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки № UА-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012р. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 1362 від 02.11.2015р. пристрій TruCAM виключений з Державного реєстру засобів вимірювальної техніки (а.с.32).
При цьому, чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію. Тобто, вказана процедура проводилась виключно відносно тих засобів вимірювальної техніки, які планувалося серійно виробляти в Україні або ввозити на територію України відповідними партіями.
Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCAM, які були введені в експлуатацію до моменту виключення їх з Державного реєстру, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Наявним свідоцтвом пре повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/20575підтверджено придатність лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 до застосування.

Належність таких доказів слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи вказані докази, колегія суддів вважає їх належними, оскільки такі відображені в спірній постанові. 
Зафіксовані на них обставини не викликають обґрунтованого сумніву в тому, що саме позивач ОСОБА_1 допустив перевищення швидкості руху керованого ним автомобіля в населеному пункті.
Зокрема, представлений фотознімок приладу TruCAM № 1614778936_с8000_0303_134216.jmf здійснений приладом TruCam LTI 20/20 № ТС000550 та містить інформацію про те, що автомобіль позивача рухався на 425 км автодороги М06 Київ-Чоп, в населеному пункті с.Крупець Рівненської обл., зі швидкістю 113 км/год.
Вказана обставина також підтверджується відповідним відеозаписом з приладу TruCAM № 1614778936_с8000_0303_134216 (а.с.42).

Окрім цього, з метою підтвердження місця вчинення порушення УПП у Рівненській обл. ДПП був направлений запит № 34028/41/30/01-2019 від 09.12.2019р. до Служби автомобільних доріг у Рівненській обл. про надання інформації.
Згідно відповіді № 8/2941 від 26.12.2019р. Служба автомобільних доріг у Рівненській обл. повідомила, що, враховуючи місце розташування інформаційно-вказівних дорожніх знаків 5.45/5.46 «Початок /Кінець населеного пункту», а саме на км 424+540 та км 425+890 автомобільної дороги М-06 Київ-Чоп розташований населений пункт - с.Крупець Рівненської обл. (а.с.39-41).

Апеляційним судом з`ясовано, що дорожній знак 5.70 «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» в межах населеного пункту є відсутнім; доказів зворотного сторонами не представлено.
Відповідно до п.5.70 ПДР дорожній знак «Фото-, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.
Згідно пп.«ґ» п.8.4 ПДР інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Разом з тим, жодними положеннями КУпАП та Закону України «Про Національну поліцію», в тому числі, частиною 1 ст.40 вказаного Закону, не передбачено обмеження поліції використовувати фототехніку і відеотехніку виключно в межах дії будь-яких дорожніх знаків.
Дорожній знак 5.70 ПДР України «Фото-відеофіксування порушень Правил дорожнього руху» лише інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів. Він відноситься до категорії інформаційно-вказівних знаків.
В той же час, Закон України «Про Національну поліцію» не зобов`язує встановлювати такі знаки перед ділянкою, на якій використовуються засоби фото- відеофіксації порушень дорожнього руху.
Таким чином, обставини наявності чи відсутності вказаного дорожнього знаку жодним чином не свідчать про відсутність у позивача обов`язку дотримання запровадженого ПДР швидкісного режиму.

Листом ДП «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» № 22-38/49 від 01.10.2019р. повідомлено, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений для тримання в руках під час вимірювань (а.с.37-38).
Лазерний вимірювач швидкості TruCAM LT1 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Отже, згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості «TruCAM» LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, тому його покази можливо розцінювати як беззаперечний доказ по справі.

Водночас, в розглядуваному випадку порушення позивачем ПДР зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості TruCAM в ручному режимі, а не в автоматичному, тому вимоги ч.2 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» не розповсюджуються на спірні відносини.
При цьому, приписи ч.2 ст.40 вказаного Закону щодо розміщення інформації на видному місці стосується лише розміщеної автоматичної фототехніки і відеотехніки.
За таких умов висновки суду першої інстанції про відсутність належних доказів перевищення швидкості руху в населеному пункті через відсутність розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку 5.70, лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху, є помилковими.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.
Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

          Спірна постанова серії ЕАН № 3861713 від 03.03.2021р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідає вимогам ст.283 КУпАП.
Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.
Вказана постанова містить посилання на доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, а саме покази вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС 000550.
Наведені у спірній постанові неповна назва приладу і його серійного номеру не призводять до неможливості його ідентифікації, оскільки відповідачем представлено технічну документацію на вказаний прилад.
За таких умов вказана обставина не розцінюється колегією суддів як така, що свідчить про неправильність складання постанови серії ЕАН № 3861713 від 03.03.2021р.

          Стосовно доводів позивача щодо порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що відповідно до матеріалів адміністративної справи позивач фактично заперечував перевищення ним дозволеної швидкості руху автомобіля в населеному пункті.
Із представленої постанови серії ЕАН № 3861713 від 03.03.2021р. слідує, що відповідачем були роз`яснені позивачу його права та обов`язки згідно вимог КУпАП, при цьому будь-яких клопотань (в тому числі щодо використання права на правову допомогу) від нього не поступало.
Позивачем не було долучено до постанови відповідача будь-яких письмових клопотань, зауважень та заяв; стосовно дій відповідача ним не подавалися жодні скарги в органи Національної поліції або прокуратури тощо.

          Щодо місця розгляду справи про адміністративне правопорушення колегія суддів враховує, що відповідно до ч.1 ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.
Згідно приписів п.2.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 від 26.05.2015р. у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення «на місці вчинення правопорушення» і «за місцем його вчинення», які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення «за місцем його вчинення», застосоване у положенні ч.1 ст.276 Кодексу, за якою «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.
Проте, Законом України № 596-VII від 14.07.2015р. «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» внесено зміни до ст.258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Отже, за наведених обставин колегія суддів приходить до переконливого висновку про те, що дійсно о 13 год. 42 хв. 03.03.2021р., позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «BMW», модель «Х7», державний номерний знак НОМЕР_1 , на 425 км автодороги М06 Київ-Чоп, у населеному пункті с.Крупець, яке позначено дорожніми знаками 5.45, 5.46, рухався зі швидкістю 113 км/год., чим перевищив встановлені обмеження руху більше ніж на 50 км/год. та порушив вимоги п.12.4 ПДР. Швидкість вимірювалася приладом TruCAM LTI 20/20, серійний номер ТС 000550.
На підставі наведеного, відповідачем правомірно визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Додатково колегія суддів враховує, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloranand Francis v. The United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, відповідачем правомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, а відтак заявлений позов є безпідставним та необґрунтованим, через що не підлягає до задоволення.
В порядку ст.139 КАС України, з огляду на результат апеляційного розгляду справи, колегія суддів змінює розподіл судових витрат по справі наступним чином: понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта УПП в Рівненській обл. ДПП.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що в своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про відмову в задоволенні заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.ст.272, 286, 310, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції в Рівненській обл. Департаменту патрульної поліції задовольнити.
Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 13.05.2021р. в адміністративній справі № 607/4677/21 скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській обл. Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - відмовити.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви не підлягають відшкодуванню ОСОБА_1 ; суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Управління патрульної поліції в Рівненській обл. Департаменту патрульної поліції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя	 	Р. М. Шавель 	
судді	 	В. З. Улицький 	
 	 	С. М. Кузьмич  	
Дата складення повного тексту судового рішення: 04.08.2021р.