ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
08 вересня 2021 року           справа №200/5543/20-а 

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів: Гайдара А.В., Міронової Г.М., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 р. у справі  № 200/5543/20-а (головуючий І інстанції Бабаш Г.П.)  за позовом   ОСОБА_1  до  Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                        ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач. ОСОБА_1 ), звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (далі – позивач, УПФУ), в якому просила суд:
- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 №1697- VII в первинній редакції, із заробітку, згідно довідки прокуратури Донецької області від 18.03.2020 №18-85-514;
- скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 382 від 25 травня 2020 року про відмову в перерахунку пенсії за вислугу років із заробітку згідно довідки прокуратури Донецької області №18-85-514 від 18 березня 2020 року;
- зобов`язати відповідача здійснити з 13 грудня 2019 року перерахунок розміру пенсії за вислугу років без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, яка зазначена в довідці прокуратури Донецької області від 18 березня 2020 року №18-85-514 та виплатити різницю в пенсії за минулий час.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 адміністративний позов задоволено, а саме суд:
-визнав протиправними дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугу років відповідно до вимог частини 20 статті 86 Закону України “Про прокуратуру” від 14.10.2014 №1697- VII в первинній редакції, із заробітку, згідно довідки прокуратури Донецької області від 18.03.2020 №18-85-514;
-скасував рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 382 від 25 травня 2020 року про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за вислугу років із заробітку згідно довідки прокуратури Донецької області №18-85-514 від 18 березня 2020 року; 
-зобов`язав Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити   ОСОБА_1 з 13 грудня 2019 року перерахунок розміру пенсії за вислугу років без обмеження її граничного розміру, з розрахунку 80% від суми місячної заробітної плати, яка зазначена в довідці прокуратури Донецької області від 18 березня 2020 року №18-85-514 та виплатити різницю в пенсії за минулий час; 
-стягнув за рахунок бюджетних асигнувань з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840,80 грн.
Відповідач не погодившись рішення суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції проігноровані положення Закону України Закону України від 14.10.2014 № 1697-УІІ «Про прокуратуру» (далі - Закон №1697) та Закону України від 05.11.1991 № 1789 «Про прокуратуру» (далі – Закон № 1789).
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 50-1 Розділу XII Прикінцевих положень Закону № 1697, положення Закону № 1789 (крім окремих статей) визнано такими, що втратили чинність. Таким чином, на час звернення позивача до УПФУ із заявою про перерахунок пенсії згідно ч. 13 та ч. 18 ст. 50-1 Закону №1789, які регулювали порядок перерахунку пенсій, втратили чинність. Наявність Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2019 року № 7-р(ІІ)/2019 не змінює правового регулювання правовідносин до дня його ухвалення. Після 13.12.2019 року не було прийнято нормативно-правового акту про збільшення заробітної плати відповідним категоріям працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12,2019 № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів» (далі - Постанова №1155) затверджено схеми посадових окладів прокурорів Офісу Генерального прокурора, обласних, окружних прокуратур та прирівняних до них прокуратур. Міністерством соціальної політики України листом від 21.02.2020 №2690/0/2- 20/54 погоджено порядок дій при перерахунку пенсії працівникам органів прокуратури відповідно до рішення №7-р(І1)/2019, запропонований листом Офісу Генерального прокурора від 18.02.2020 №21-698вх20. Відповідно до вказаного листа затверджено перелік посад працівників прокуратури, що прирівнюються до відповідної групи оплати праці. Листом також затверджено форми Довідок про складові заробітної плати, які враховуються для перерахунку пенсії. Довідка прокуратури Донецької області №18-85-514 від 18.03.2020 року про розмір заробітної плати, яка надана позивачем до заяви про перерахунок пенсії, не відповідає формі довідки, наведеної у (Додатку 1) до листа Офісу Генерального прокурора від 18.02.2020 №21-698вх20.
Відповідно до абз. 6 ч. 15 ст. 86 Закону №1697, п.13-2 розділу XV розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» № 3668-VI від 8 липня 2011 року (далі Закон № 3668-VI), максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність. Враховуючи що норми законодавства щодо обмеження максимального розміру пенсії на даний час є чинними, неконституційними не визнані, а тому підлягають до застосування по відношенню до Позивача. Отже, апелянт не має законних підстав для виплати пенсії у більшому, ніж обмеженому законом розмірі.
Редакція ст. 86 Закону №1697, не передбачала можливість перерахунку пенсії із виплатою різниці в пенсії за 12 місяців від дати набуття права. Отже, до правовідносин за період з січня 2019 року по грудень 2019 року не може бути застосована ч. 3 Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019. Отже, у відповідача відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії на підставі наданої Довідки прокуратури Донецької області №18-85-514 від 18.03.2020 про розмір заробітної плати.
Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.
ОСОБА_1 є громадянкою України, про що свідчить паспорт серії НОМЕР_1 . Згідно паспортних даних позивач зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач перебуває на обліку Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, як пенсіонер органів прокуратури, з 14.11.2016 отримує пенсію за вислугу років, яка призначена у відповідності до приписів статті 50-1 Закону України “Про прокуратуру” від 05 листопада 1991 року. 
19.05.2020 позивач звернулась до відповідача з заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з 13.12.2019, у зв`язку з підвищенням заробітної плати згідно з Законом України “Про прокуратуру” без обмеження граничного розміру.
Рішенням Торецького об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області №382 від 25.05.2020 відмовило в перерахунку пенсії по заробітній платі, оскільки нормативно-правових актів про підвищення заробітної плати працівникам органів прокуратури після  13.12.2019 року не приймалось та довідка про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури після зазначеної дати не надавалась.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач у зв`язку з прийняттям Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 у справі № 7-р(ІІ)2019 має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок, а також протиправності дій відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії позивачу на підставі довідки прокуратури, оскільки така довідка була долучена позивачем до заяви про перерахунок пенсії, поданої до відповідача.
Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 13.12.2019 № 7-р(ІІ)/2019, частини 20  статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 № 1697-VІІ  у розмірі 80% від розміру заробітної плати (грошового забезпечення), зазначеної у довідці виданої прокуратурою, з урахуванням раніше проведених виплат без обмеження її максимальним розміром, суд першої інстанції, посилаючись на приписи ч. 20 ст. 86 Закону № 1697- VІІ, зазначив, що перерахунок пенсії позивача має бути проведено з 13 грудня 2019 року, та виходячи з того, що позивач є пенсіонером і пенсія йому була призначена відповідно до  ст.50-1 Закону України “Про прокуратуру” №1789-XII від 05.11.1991, вважав, що до розміру пенсії останнього не можуть застосовуватись обмеження максимального розміру пенсії, визначені абзацом 6 частини 15 статті 86 Закону України № 1697-VII. 
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (перегляду підлягає рішення в частині задоволення позову), колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
На час призначення позивачу пенсії (14.11.2016) особливості пенсійного забезпечення прокурорів і слідчих прокуратури визначалися статтею 50-1 Закону «Про прокуратуру» № 1789-ХІІ (до 15 липня 2015 року) (далі Закон № 1789-ХІІ). 
Відповідно до частини 1 цієї статті Закону № 1789-ХІІпрокурори і слідчі зі стажем роботи не менше 20 років, у тому числі зі стажем роботи на посадах прокурорів і слідчих прокуратури не менше 10 років, мають право на пенсійне забезпечення за вислугу років незалежно від віку. Пенсія призначається в розмірі 80 відсотків від суми їхньої місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, на які нараховуються страхові внески, одержуваної перед місяцем звернення за призначенням пенсії. За кожен повний рік роботи понад 10 років на цих посадах пенсія збільшується на 2 відсотки, але не більше 90 відсотків від суми місячного (чинного) заробітку.
Згідно із частиною 12 вказаної статті Закону № 1789-ХІІ обчислення (перерахунок) пенсій провадиться за документами пенсійної справи та документами, додатково поданими пенсіонерами, виходячи з розміру місячного заробітку за відповідною посадою, з якої особа вийшла на пенсію, станом на час звернення за призначенням або перерахунком.
Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників. Перерахунок призначених пенсій провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, у якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Перерахунок пенсій провадиться з урахуванням фактично отримуваних працівником виплат і умов оплати праці, що існували на день його звільнення з роботи (частина 17 статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ).
До статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ вносилися зміни Законом України від 8 липня 2011 року № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон № 3668-VI), внаслідок яких наведена вище частина сімнадцята статті 50-1 Закону 1789-ХІІ з 1 жовтня 2011 року стала вісімнадцятою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частини статті, що регламентувала порядок та підстави перерахунку пенсії, проте її текст залишився незмінним.
14 жовтня 2014 року ухвалено Закон України «Про прокуратуру» № 1697-VІІ (далі Закон № 1697-VІІ).
Цей Закон набрав чинності з 15 липня 2015 року.
У первинній редакції частина 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ мала такий текст: «Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Отже, первинна редакція частини 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ та частина сімнадцята (з 1 жовтня 2011 року - вісімнадцята) статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ містили аналогічні за змістом положення щодо підстав та порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених працівникам прокуратури.
Розділ XII «Прикінцеві положення» Закону № 1697-VІІ щодо набрання ним чинності (в розрізі конкретних статей закону) неодноразово змінювався, переважна більшість статей (у тому числі й стаття 86) цього Закону набрали чинності з 15 липня 2015 року. Водночас з 15 липня 2015 року втратив чинність Закон № 1789-XII (крім пункту 8 частини першої статті 15, частини четвертої статті 16, абзацу першого частини другої статті 46-2, статті 47, частини першої статті 49, частини п`ятої статті 50, частин третьої, четвертої, шостої та одинадцятої статті 50-1, частини третьої статті 51-2, статті 53 щодо класних чинів).
01 січня 2015 року набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 76-VIII), яким, зокрема, частину вісімнадцяту статті 50-1 Закону № 1789-ХІІ (діяла до 15 липня 2015 року) та частину двадцяту статті 86 Закону № 1697-VІІ (набрала чинності 15 липня 2015 року) викладено у новій редакції, відповідно до якої умови на порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України.
Прийняття зазначеного Закону, як вбачається із пояснювальної записки до його законопроекту, було обумовлено необхідністю реалізації заходів щодо економного та раціонального використання державних коштів та приведення до фінансових можливостей держави дії положень окремих законів України, створення умов для стабілізації фінансового стану держави та удосконалення окремих положень соціальної політики.
Таким чином, починаючи з 1 січня 2015 року в Україні жоден закон не визначав ані умов (підстав), ані порядку перерахунку пенсій за вислугу років, призначених на підставі Закону України «Про прокуратуру».
Законодавець повноваження на встановлення умов та порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури після 1 січня 2015 року делегував Кабінету Міністрів України.
Судом встановлено, що Кабінет Міністрів України впродовж 2015-2019 років не визначив умов та порядку перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
13 грудня 2019 року Конституційний Суд України за результатами розгляду справи за конституційними скаргами щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII ухвалив Рішення № 7-р(II)/2019, яким: визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, яким передбачено, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України; положення частини двадцятої статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.
До того ж Конституційний Суд України установив такий порядок виконання цього Рішення: частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII зі змінами не підлягає застосуванню з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення; частина двадцята статті 86 Закону № 1697-VII підлягає застосуванню в первинній редакції:
«20. Призначені працівникам прокуратури пенсії перераховуються у зв`язку з підвищенням заробітної плати прокурорським працівникам на рівні умов та складових заробітної плати відповідних категорій працівників, які проходять службу в органах і установах прокуратури на момент виникнення права на перерахунок. Перерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців. Пенсія працюючим пенсіонерам перераховується також у зв`язку з призначенням на вищу посаду, збільшенням вислуги років, присвоєнням почесного звання або наукового ступеня та збільшенням розміру складових його заробітної плати в порядку, передбаченому частинами другою, третьою та четвертою цієї статті, при звільненні з роботи або за кожні два відпрацьовані роки».
Згідно зі статтею 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цієюКонституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до частини 2 статті 152 Конституції Українизакони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.
Зазначене Рішення КСУ стало підставою для звернення позивача, який отримує пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру», за отриманням актуальної довідки про заробітну плату та в подальшому до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.
Так, чинна з 13 грудня 2019 року норма частини 20 статті 86 Закону № 1697-VII визначає умови перерахунку пенсії за вислугу років підвищення заробітної плати працівникам прокуратури. Адже грошове забезпечення працівників прокуратури істотно збільшилося ще в жовтні 2017 року, при цьому розмір пенсії позивача не перераховано.
Протягом усього періоду дії норми статті 86 Закону № 1697-VІІ, яка визначала, що умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України, позивач мав право на перерахунок пенсії, проте був позбавлений можливості таке право реалізувати з огляду на бездіяльність Кабінету Міністрів України.
Така бездіяльність уряду була предметом розгляду в судах.
Верховний Суд в постанові від 24 квітня 2019 року (справа № 826/8546/18) звернув увагу, що Кабінет Міністрів України протягом тривалого часу ухиляється від прийняття рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, необхідність прийняття якихЗаконом № 1697-VІІпокладено саме на уряд.
Суди у зазначеній справі визнали протиправною бездіяльність Кабінету Міністрів України щодо неприйняття порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури, як це передбачено частиною 20 статті 86 Закону № 1697-VІІ, та зобов`язали Кабінет Міністрів України протягом 30 днів з дня набрання рішенням законної сили вжити заходів та ухвалити рішення про встановлення порядку та умов перерахунку пенсій працівникам прокуратури.
Проте рішення суду Кабінетом Міністрів України виконано не було.
Відсутність затвердженого Кабінетом Міністрів України порядку перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури зумовило неможливість проведення органом ПФУ перерахунку у тому числі і пенсії позивача.
Реалізація його права була забезпечена саме Рішенням КСУ № 7-р(ІІ)/2019.
Твердження відповідача про те, що для реалізації позивачем права на перерахунок пенсії, визначеного статтею 86 Закону № 1697-VІІ (у редакції, чинній з 13 грудня 2019 року), обов`язковою умовою є прийняття урядом нової постанови про підвищення заробітної плати працівникам прокуратури, є хибним з огляду на те, що на момент прийняття Конституційним Судом України зазначеного Рішення вже існувала суттєва різниця в оплаті праці чинних працівників прокуратури та розмірі заробітних плат, з яких розраховані пенсії прокурорських пенсіонерів. Така нерівність має усуватись ПФУ шляхом беззастережного (відносно дати ухвалення рішення про збільшення заробітку діючих працівників прокуратури) задоволення заяв пенсіонерів про перерахунок пенсії, поданих після 13 грудня 2019 року.
30.08.2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівникам прокуратури» (далі по тексту - постанова КМ України від 30.08.2017 № 657), яка є чинною, та підлягає застосуванню до спірних відносин, як рішення уряду, що є фактично рішенням про «підвищення заробітної плати працівників прокуратури».
Ураховуючи наведене, суду не погоджується з доводами апелянта, що Постанова № 657 не є належним актом для визначення заробітної плати працівників прокуратури, систему якої оновлено з 25 вересня 2019 року, а відтак не є підставою для перерахунку пенсії з 13 грудня 2019 року.
Відповідач, відмовляючи в перерахунку пенсії прокурорам, серед іншого, посилається на положення постанови Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року № 1155 «Про умови оплати праці прокурорів», за змістом пункту 7 якої зміна розмірів посадових окладів для працівників прокуратури, передбачених цією постановою, не є підставою для перерахунку пенсій, що призначені згідно із Законом України «Про прокуратуру».
Натомість заявники просять здійснити перерахунок їхніх пенсії з урахуванням норм Постанови № 657, яка не містить жодних обмежень.
З урахуванням вищевикладеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивачу відповідно до статті 86 Закону № 1697-VII на підставі заяви позивача та довідки прокуратури Донецької області від 18 березня 2020 року №18-85-514.
Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 20.01.2021 по справі № 560/2120/20, яка є обов`язковою для врахування в силу ч.5ст.242 КАС України.
З приводу позовних вимог в частині, що стосується зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії позивача в розмірі 80 % суми відносно заробітної плати без обмеження її граничного розміру, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою  статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.
Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої   статті 55 Конституції України, статей  2,  5 КАС України.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.
Таким чином, гарантоване   статтею 55 Конституції України  й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Визначення обсягу вимог, що підлягають судовому захисту є диспозитивним правом позивача. При цьому, підстави, з якими позивач пов`язує виникнення у нього права на звернення до суду і для задоволення його вимог визначаються позивачем самостійно. Суд під час прийняття постанови вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються і яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин (стаття 244 КАС України).
Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.
Як зазначалось вище, ключовим правовим питанням у даній справі є право позивача на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівникам органів прокуратури відповідно до постанови КМ України від 30.08.2017 № 657.
Відповідно питання щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і питання обмеження пенсії максимальним розміром є похідними і повинні вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на перерахунок.
Колегія суддів зауважує, що відповідач у відповідь на заяву позивача відмовив у перерахунку пенсії лише з мотивів відсутності підстав для перерахунку (відсутність підвищення заробітної плати працівників прокуратури або наявність довідки встановленої форми). Відтак спору щодо відсоткового розміру заробітної плати для перерахунку пенсії і щодо обмеження пенсії максимальним розміром на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало.
Також, відповідач ще не ухвалював рішення щодо перерахунку призначеної позивачу пенсії за вислугу років на виконання цього рішення суду, а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині при здійсненні такого перерахунку будуть порушені.
Оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
З огляду на викладене, враховуючи встановлені судом апеляційної інстанції обставини справи, зважаючи на висновки Верховного Суду у зразковій справі, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, колегія суддів зазначає наступне.
Первинна редакція частини 20 статті 86 Закону № 1697до 13 грудня 2019 року (дата ухвалення Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019) не набирала чинності та не застосовувалася, оскільки Законом № 76-VIII цю первинну редакцію з 1 січня 2015 року було викладено в новій редакції: «Умови та порядок перерахунку призначених пенсій працівникам прокуратури визначаються Кабінетом Міністрів України», - тобто ці зміни було внесені в текст статті 86 Закону № 1697-VІІ ще до дати набрання нею чинності (15 липня 2015 року).
Тому частина 20 статті 86 Закону № 1697(в первинній редакції, якою визначено умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років працівникам прокуратури) на підставі Рішення КСУ № 7-р(ІІ)/2019 набрала чинності 13 грудня 2019 року та підлягає застосуванню починаючи з цієї дати. Отже, після тривалої перерви (1 січня 2015 року - 12 грудня 2019 року) в Україні з`явилася/набрала чинності норма закону, що визначає умови та порядок перерахунку пенсії за вислугу років, призначеної на підставі Закону України «Про прокуратуру».
Вирішуючи питання щодо порядку перерахунку пенсії за вислугу років колишнього працівника прокуратури, суд враховує, що: перерахунок пенсії проводиться за заявою особи, до якої додаються необхідні документи на підтвердження умов, що зумовлюють перерахунок пенсії;  відповідно до частини 20 статті 86 Закону № 1697-VIIперерахунок призначених пенсій проводиться з першого числа місяця, наступного за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув право на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Частина 20 статті 86 Закону № 1697-VII, як вже зазначено вище, набрала чинності з 13 грудня 2019 року, а відтак, ефективним способом відновлення порушених прав позивача є зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача з 13 грудня 2019 року. При цьому позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 19.05.2020, тобто просив виплатити йому різницю в пенсії за минулий час менш як за 12 місяців.
Отже, з 13 грудня 2019 року особи, яким пенсії призначені відповідно до Закону № 1789-ХІІ або Закону № 1697-VII, мають право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури (зокрема, на підставі Постанови № 657); такі пенсії перераховуються з 13 грудня 2019 року.
З огляду на викладене, колегія суддів зазначає, що саме з 13 грудня 2019 року позивач, як особа, якій пенсія призначена відповідно до Закону № 1789-ХІІабоЗакону № 1697-VII, має право на перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати працівників прокуратури, зокрема, на підставі постанови КМ України від 30.08.2017 № 657.
На виконання положень п.1, п. 4 ч.1 ст.317 КАС України неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання відповідача  здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії саме у розмірі 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру , підлягає скасуванню з прийняттям в цій частині постанови про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст. 308,  311,  315,  317,  321,  322,  325,  326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

                                                             ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області  на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 р. у справі  № 200/5543/20-а - задовольнити частково.
Рішення  Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 р. у справі  № 200/5543/20-а - в частині задоволення позовних вимог про зобов`язання Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії саме у розмірі 80% від суми місячної заробітної плати, без обмеження її граничного розміру - скасувати.
Прийняти в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в цій частині.
В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 02 березня 2021 р. у справі  № 200/5543/20-а - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та не підлягає касаційному оскарженню до Верховного Суду, крім випадків, встановлених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.
Повне судове рішення складено та підписано колегією суддів 08 вересня 2021 року.

Суддя-доповідач:                                                                         Е.Г. Казначеєв

Судді:                                                                                            А.В. Гайдар

                                                                                                     Г.М. Міронова