РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2021 року
м. Рівне

Справа № 572/1359/19
Провадження № 22-ц/4815/351/21

Рівненський апеляційний суд:
в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючий : Боймиструк С.В., 
судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С. 
секретар судового засідання: Шептицька С.С.
з участю: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи апеляційну скаргу  ОСОБА_1  на рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_5 до реєстратора комунального підприємства Рівненської обласної ради «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Чернацької Оксани Володимирівни, ОСОБА_1 , комунального підприємства Рівненської обласної ради «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :
У травні 2019 року ОСОБА_5 звернулася до суду з позовом про визнання неправомірними дії державного реєстратора Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради» Чернацької Оксани Володимирівни щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на приміщення будівлі пилорами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , скважину (а2), водонапірну башту (а3), водонапірну башту (а4) та скасувати державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на приміщення будівлі пилорами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , скважину (а2), водонапірну башту (а3), водонапірну башту (а4). 
В позовній заяві посилається на те, що вона є членом колективу співвласників майна реформованого КСП «Нива», що в с. Люхча Сарненського району Рівненської області. 14.06.2018 року їй стало відомо, що за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на майно резервного фонду реформованого підприємства,  а саме на приміщення будівлі пилорами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , скважину та дві водонапірні башти. Відповідно до п.51 Постанови КМУ №1127 від 25.12.2015 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються: свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого підприємства та печаткою,  акт приймання - передачі  нерухомого майна. Однак, на сертифікаті, який був поданий ОСОБА_1 відсутня відмітка підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі. До того ж, реєстраційні дії відповідача не відповідають змісту акту приймання-передачі, який був поданий реєстратору, оскільки  згідно даного акту було передано будівлю пилорами та  водонапірну башту. Також не відомо на підставі чого було зареєстровано право  власності на ще одну водонапірну башту та скважину.  Позивач вказує, що на майно на яке було зареєстровано право власності відноситься до майна резервного фонду. Крім того, особа, а саме ОСОБА_6 який підписав акт приймання-передачі не мав відповідних на це повноважень. Договір про спільне володіння і використання майна не укладався і не укладений до цього часу.

Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2020 року позов задоволено.
Визнано неправомірними дії державного реєстратора Комунального підприємства «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації Рівненської обласної ради» Чернацької Оксани Володимирівни щодо реєстрації за ОСОБА_1 права власності на приміщення будівлі пилорами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , скважину (а2), водонапірну башню (а3), водонапірну башню (а4).
Скасовано державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на приміщення будівлі пилорами, що знаходиться по АДРЕСА_1 , скважину (а2), водонапірну башню (а3), водонапірну башню (а4).
Стягнуто з реєстратора Комунального підприємства Рівненської обласної ради «Рівненське обласне бюро технічної інвентаризації» Чернацької Оксани Володимирівни на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири ) гривні 20 копійок.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 понесені судові витрати у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири ) гривні 20 копійок.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу в якій доводить про незаконність та необґрунтованість вказаного рішення суду через порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Зазначає, що набув право власності на підставі договорів дарування майнового паю укладеного між ним та ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 у його власність були передані майнові паї у пайовому фонді майна Колективного сільськогосподарського підприємства «Нива», також право власності на майнові паї у пайовому фонді майна КСП «Нива» підтверджується свідоцтвами про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.
Крім того, позовними вимогами не ставилося питання про визнання неправомірним набуття права власності, правовстановлюючі документи не оспорювались і не є предметом спору.
Просить рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2020 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник ОСОБА_5 зазначає, що відповідач не довів правомірність набуття права власності на розпайоване майно СГПП «Нива», не надано рішення загальних зборів співвласників  на якому затверджувались пропозиції щодо виділення спірного майна в натурі відповідачу.
Просить рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників ОСОБА_5 має право на майновий фонд майна колективного сільськогосподарського підприємства «Нива» , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії РВ № 0085603 виданий Люхчанською сільською радою.
Витяг з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності згідно якого 14.06.2018 року державним реєстратором Чернацькою О.В. було зареєстровано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомого майна пилораму загальною площею 149,9 м.2 та до складу якої входять: пилорама А1, підвал Пд/А-1, вхід в підвал (а), насосна станція (а1), скважина (а2), водонапірна башта (а3), водонапірна башта (а4). 
Підставою для проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_1 на спірне нерухоме майно були акт приймання-передачі нерухомого майна, б/н, який виданий 22.05.2018 року, розпорядник майна ОСОБА_6 передав майно  ОСОБА_1 , рішення Люхчанської сільської ради Сарненського району Рівненської області, та договори дарування майнового паю. 
Так, відповідно до протоколу №2 від 19 лютого 2000 року зборів співвласників майнових паїв реформованого КСП «Нива» с. Люхча Сарненського району Рівненської було вирішено затвердити умови укладення договору про спільне володіння, користування та розпорядження майном, що знаходиться у спільній частковій власності та обрано Уповноважену особу від співвласників майна, що знаходиться в єдиному цілісному майновому комплексі,  ОСОБА_6 та членів Спостережної ради.
Згідно переліку майна по СГПП «Нива» до об`єктів, які знаходяться в резерві відноситься  пилорама 1989 року вводу та артскважина 1989 року вводу.
Згідно акту прийому – передачі майна від колективу співвласників учасників Договору від 19 жовтня 2000 року про спільне володіння, користування і розпорядження майном, що знаходиться в спільній частковій власності в особі уповноваженої особи ОСОБА_6 , передали ОСОБА_1 пилораму вартістю 507470 грн., рік вводу в експлуатацію 1989 р, та водонапірну башту вартістю 6365 грн., 1989 року вводу.
Як вбачається з довідки виданої СГПП «Нива» від 19 березня 2019 року, що СГПП «Нива» є правонаступником реформованого КСП «Нива». Згідно протоколу загальних зборів колективу співвласників майна реформованого КСП «Нива» артскважина та дві водонапірні башти знаходяться в майновому пайовому фонді, а приміщення пилорами по АДРЕСА_1 в – в резервному фонді, майно якого не підлягає поділу чи виділенню в натурі. Підприємство не ставило відмітки на майновому сертифікаті ОСОБА_1 про виділення йому майна в натурі. Також з даної довідки вбачається, що  з уповноваженою особою  договір для забезпечення ведення спільних справ співвласників, не укладався.
Згідно довідки №515 від 30.12.2005 року складеної комісією Управління агропромислового розвитку Сарненської райдержадміністрації щодо дотримання прав громадян – співвласників майна та землі в СГПП «Нива» за 2000-2005 роки встановлено, що згідно рішення зборів колективу співвласників проведено передачу майна пайового фонду від  КСП «Нива» до уповноваженої особи СГПП «Нива» по актам приймання-передачі. Згідно протоколу зборів №1 від 19.02.2000 року затверджений договір про спільне володіння, користування та розпорядження майном та список з визначеною майновою часткою кожного з них. Даний договір укладений, однак у ньому відсутній перелік майна, яке передається у спільну часткову власність,  акт приймання-передачі та підписи учасників договору.
Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою.
Питання щодо виділення в натурі частки в майні колективного сільськогосподарського підприємства врегульовано, зокрема Законом України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом Президента України від 29 січня 2001 року № 62/2009 «Про заходи щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки», постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектору економіки», Порядком розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року № 62 (далі - Порядок), який втратив чинність 24 травня 2013 року на підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства від 11 квітня 2013 року № 253, та Рекомендаціями щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженими наказом Міністерства аграрної політики України від 20 травня 2008 року № 315 (далі - Рекомендації).
За змістом статей 5, 7-9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», майно колективного підприємства належить його членам на праві спільної часткової власності і його пайовий фонд майна складається з балансової вартості як основних виробничих та оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінних паперів, акцій, так і грошових активів; а майновий пай є грошовим еквівалентом трудового внеску кожного працівника в колективне майно, визначеним на дату паювання (та скоригований на день вибуття працівника з господарства).
Підпунктом «а» пункту 1 Указу Президента України від 03 грудня 1999 року № 1529/99, а також пунктом 1 Указу Президента України від 29 січня 2011 року № 62/2001 передбачено забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями, вільного здійснення права власності на паї, зокрема передачі паїв в оренду з виплатою орендної плати в розмірі не менше одного відсотка вартості паю, купівлі-продажу, дарування, міни, передачі у спадщину, виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів зі складу майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств чи їх правонаступників стосовно майна.
Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2001 року № 177 затверджено Порядок визначення розмірів майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств та їх документального підтвердження, згідно з пунктами 13-14 якого майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства. У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.
Наказом Мінагрополітики України № 315 від 20.05.2008 року затверджено Рекомендації щодо порядку здійснення права спільної часткової власності власниками майнових паїв колишніх колективних сільськогосподарських підприємств, відповідно до пунктів 4.1, 4.2, 4.3 співвласник, який виявив бажання отримати в натурі належну йому частку майна подає уповноваженій особі, а у разі її відсутності - зборам співвласників відповідну заяву; частка з майна, що перебуває у спільній частковій власності, виділяється її співвласнику в натурі; для виділення спільної частки в натурі співвласник може об`єднати свою частку з частками інших співвласників, які виявили бажання отримати їх у натурі; якщо виділення в натурі частки з майна, що перебуває у спільній частковій власності, є неможливе (неподільна річ), співвласник, який виявив бажання отримати її в натурі, має право на одержання від інших співвласників матеріальної, в тому числі грошової компенсації вартості його частки.
Тобто правовстановлюючими документом, який би підтверджував правомірність набуття права власності на розпайоване майно мало би бути рішення загальних зборів співвласників, яким би затверджувалися пропозиції щодо виділення спірного майна в натурі.
На підтвердження правомірності набуття права власності на розпайоване майно КСП «Нива», відповідач ОСОБА_1 надав договори дарування майнових паїв, укладених з ОСОБА_7 , від 04.05.2018 року, ОСОБА_8 від 03.05.2018 року, ОСОБА_9 від  03.05.2018 року, ОСОБА_7 від 03.05.2018 року, ОСОБА_10 від 03.05.2018 року, ОСОБА_7 від 04.05.2018 року та свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії РВ №0034720, РВ №0034719, РВ №034748, РВ №0034749, РВ №0034721, РВ №0034750 на яких стоїть відмітка, що виділено в натурі: будівлю пилорами  та башту за адресою АДРЕСА_1 в та стоїть печатка уповноваженої особи співвласників майнових паїв реформованого КСП «Нива» ОСОБА_6 , а також протокол №1 від 25.09.2011 року загальних зборів колективу співвласників майнових паїв реформованого КСП «Нива» с. Люхча Сарненського району на якому було вирішено продовжити повноваження Уповноваженої особи від колективу співвласників майнових паїв реформованого КСП «Нива» ОСОБА_6 .
Матеріали справи не містять рішення загальних зборів співвласників щодо виділення спірного майна в натурі і яке б підтвердило правомірність набуття відповідачем права власності на розпайоване майно СГПП «Нива», тобто державну реєстрацію права власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства ОСОБА_1 яке проведено з порушенням норм чинного законодавства та порушує права позивача ОСОБА_5 .
Відповідно до положень статті 182 Цивільного кодексу України передбачена обов`язкова державна реєстрація права власності на нерухомі речі, його виникнення, перехід та припинення. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про скасування рішення від 14.06.2018 року про державну реєстрацію права власності на пилораму А1, підвал Пд/А-1, вхід в підвал (а), насосну станцію (а1), скважину (а2), водонапірну башту (а3), водонапірну башту (а4) по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 .
Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, якими у повному обсязі з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені та їм дана належна оцінка, а спростовуються наявними в матеріалах справи доказами та встановленими фактичними обставинами справи.
Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтуваннясвоїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції  були правильно, всебічно і повно  встановлені  обставини справи,  характер правовідносин, застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, в зв`язку із чим рішення підлягає залишенню без змін, як ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В : 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.
Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 15 грудня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Повний текст постанови складений 24 вересня 2021 року.

Головуючий:                                                                                 С.В. Боймиструк

Судді:                                                                                             С.О. Гордійчук

С.С. Шимків