Номер провадження: 33/813/1020/21
Номер справи місцевого суду: 504/332/21 
Головуючий у першій інстанції Сафарова А.Ф. 
Доповідач Драгомерецький М. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.07.2021 року                                                                 м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Драгомерецького М.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2021 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В:

Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, також стягнуто з судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривень (а.с. 16).
12 липня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу на вищевказану постанову суду першої інстанції та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.
В обґрунтування поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження зазначено, що про наявність постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 дізнався лише 07 липня 2021 року, про розгляд справи суд першої інстанції його не сповіщав, копія постанови на його адресу не надсилалась. У зв`язку з цим ОСОБА_1 просить визнати поважними причини пропуску строку на апеляційне оскарження та поновити йому такий строк (а.с. 27-31).
Перевіривши матеріали справи, вважаю, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволенню не підлягає, за наступних підстав.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. При цьому під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Європейський Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. 
Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine) від 03 квітня 2008 року).
Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, яке набрало законної сили, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду та забезпечення принципу правової визначеності.
Строк на оскарження постанови суду першої інстанції може бути поновлений лише у разі, якщо коли він пропущений з поважних причин.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З матеріалів справи встановлено, що 27 січня 2021 року був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №099604, згідно якого ОСОБА_1 27 січня 2021 року о 08.35 год. за адресою: Одеська область, Лиманський район, с. Крижанівка, вул. Морська, виїзд на а/д «Одеса-Южний» 14 км+850 м, керуючи транспортним засобом марки «BMW 320D», н/з НОМЕР_1 , виїжджаючи з вул. Морська в с. Крижанівка на перехрестя нерівнозначних доріг, не надав перевагу у русі автомобілю марки «Mazda», н/з НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі а/д «Одеса-Южний» 14 км+850 м, внаслідок чого допустив зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Такими діями ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. Зазначений протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 (а.с. 2).
Апеляційний суд також звертає увагу, що ОСОБА_1 був повідомлений співробітниками поліції про розгляд адміністративної справи відносно нього в Комінтернівському районному суді Одеської області на 26 лютого 2021 року на 10 год. 00 хв., про що ОСОБА_1 розписався в даному протоколі (а.с. 2).
27 січня 2021 року ОСОБА_1 подав до суду першої інстанції заяву про розгляд адміністративної справи у відношенні нього без його участі (а.с. 11).
Постановою Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, також стягнуто з судовий збір на користь держави у розмірі 454 гривень (а.с. 16).
Крім того, в матеріалах справи наявні квитанції від 26 лютого 2021 року про сплату ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 гривень та судового збору в розмірі 454 гривень, що дає підстави апеляційному суду вважати, що ОСОБА_1 був обізнаний про зміст постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2021 року, та добровільно виконав її (а.с. 18-19).
Вищевикладені обставини дають підстави вважати, що ОСОБА_1 було достовірно відомо про складання відносно нього адміністративного протоколу за ст. 124 КУпАП, про слухання справи в Комінтернівському районному суді Одеської області на 26 лютого 2021 року на 10 год. 00 хв., та про накладання на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, однак протягом більше чотирьох місяців ОСОБА_1 не цікавився даною справою, та жодним чином не реалізовував своє право на доступ до судового рішення та оскарження його в апеляційному порядку.
В рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання, та добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі.
Європейський суд з прав людини також зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України від 21 жовтня 2010 року).
Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
Європейський суд з прав людини в рішенні від 10 липня 1984 року у справі «Гінчо проти Португалії» передбачив, що держави - учасниці Ради Європи зобов`язані організовувати свою правову систему таким чином, щоб забезпечити додержання положень пункту 1 статті 6 Конвенції та вимог щодо судового розгляду упродовж розумного строку.
Суд також зазначає, що доступ до суду як складова права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.
Враховуючи вищезазначене, приймаючи до уваги причини, якими обґрунтовуються поважність пропущення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд приходить до висновку, що в клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2021 року не наведено жодної об`єктивної обставини, яка б перешкоджала ОСОБА_1 реалізувати своє право на апеляційне оскарження постанови суду в передбачений для цього законом строк, а вказані в обґрунтування клопотання доводи, спростовуються матеріалами справи, тому не належать до поважних причин пропуску процесуального строку.
За таких обставин, оскільки ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу після закінчення встановленого законом десятиденного строку на апеляційне оскарження, та не навів поважних та достовірних причин припуску такого строку, приходжу до висновку, що строк на апеляційне оскарження не може бути поновленим, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала.
Керуючись ст. 294 КУпАП, -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2021 року – відмовити.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 26 лютого 2021 року по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП – повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М. Драгомерецький