ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" серпня 2021 р.                                Справа № 910/20657/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Попікової О.В.
суддів:            Корсака В.А. 
          Євсікова О.О. 
 
розглянувши матеріали апеляційної скарги Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"
на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 (повний текст складено 26.03.2021)
у справі №910/20657/20 (суддя Джарти В.В.)
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс"
до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"
про стягнення збитків у розмірі 611360,35 грн.

за участю секретаря судового засідання: Руденко Н.С.,
в судовому засіданні взяли участь представники:
- позивача Купайгородський Е.О., адв., посв. №1599/10 від 26.05.1999;
- відповідача Макарчук Л.Л., представник (само представництво);

Короткий зміст і підстави позовних вимог.
У грудні 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Діджітал Солюшнс" (далі - ТОВ «Діджітал Солюшнс») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (далі - КП «ГІОЦ») про стягнення збитків у розмірі 611360,35 грн.
В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання КП «ГІОЦ» зобов`язань за договором №4607 від 25.02.2019 в частині перерахування частини доходу від спільної діяльності.
Зокрема ТОВ «Діджітал Солюшнс» вказує, що починаючи з липня 2020 та до теперішнього часу КП «КІОЦ» в порушення умов Договору про спільну діяльність, закону та умов співробітництва, повністю припинило виконувати своє зобов`язання щодо сплати коштів, незважаючи на те, що у теперішній час продовжує використання Мобільного додатку «KyivSmartCity» та продовжує отримувати доходи від такого використання. 
Короткий зміст рішення місцевого господарського суду та мотиви його прийняття.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 позов ТОВ "Діджітал Солюшнс" до КП «ГІОЦ» про стягнення збитків у розмірі 611360,35 грн. задоволено повністю. Стягнуто з КП «ГІОЦ» на користь ТОВ "Діджітал Солюшнс" 611360,35 грн. грошових коштів згідно договору, 9170,41 грн. судового збору та 16000,00 грн. витрат на правову допомогу.
Задовольняючи позовні вимоги, господарський суд першої інстанції вказав, що матеріалами справи підтверджено, відповідачем не спростовано, що ТОВ «ГІОЦ», використовуючи з лютого 2019 в рамках Договору про спільну діяльність належний ТОВ «Діджітал Солюшнс», як правовласникові об`єкта інтелектуальної власності, мобільний додаток «KyivSmartCity» та одержуючи від такого використання доходи (99% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку), з липня 2020 фактично просто відмовився сплачувати з одержаних ним доходів правовласникові цієї комп`ютерної програми (позивачеві) належні за договором суми (1% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку). При цьому місцевий господарський суд відзначив, що виконання умов п. 5.5 розділу 5 Договору про спільну діяльність не перебувають в прямій імперативній залежності від виконання положень п. 5.6 розділу 5 Договору про спільну діяльність, який без жодних застережень, встановлює розмір коштів, які повинен за договором сплатити відповідач та одержати позивач: 1% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку. Оскільки ТОВ «ГІОЦ» не надано суду належних доказів на спростування викладених у позові обставин, а тому позовні вимоги ТОВ «Діджітал Солюшнс» підлягають задоволенню в повному обсязі.
Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнення її доводів.
Не погодившись з рішенням Господарського суду міста Києва від 15.03.2021, КП «ГІОЦ» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.
В обґрунтування поданої апеляційної скарги КП «ГІОЦ» посилається на порушення господарським судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, на думку КП «ГІОЦ», місцевим господарським судом було неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі. КП «ГІОЦ» вважає, що господарським судом  першої інстанції неправильно здійснено тлумачення статей 1130, 1131 ЦК України та не застосовано до правовідносин по договору норми закону, які підлягають застосування - статтю 1109 ЦК України.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.05.2021 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Попікова О.В., судді: Корсак В.А., Євсіков О.О.
20.05.2021 до Північного апеляційного господарського суду від ТОВ "Діджітал Солюшнс" надійшло заперечення проти відкриття апеляційного провадження, в якому позивач просить визнати неповажними підстави для поновлення скаржнику строку на апеляційне оскарження та відмовити у відкритті апеляційного провадження. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021 апеляційну скаргу КП «ГІОЦ» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/20657/20 залишено без руху; запропоновано КП «ГІОЦ» протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали усунути недоліки, а саме, надати до Північного апеляційного господарського суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/20657/20 з доказами дати отримання оскаржуваного рішення, за наявності.
03.06.2021 від скаржника, на виконання ухвали Північного апеляційного господарського суду від 24.05.2021, надійшла заява про усунення недоліків з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/20657/20. В обґрунтування підстав пропуску строку скаржник зазначає, що 07.04.2021 засобом поштового зв`язку на адресу КП «ГІОЦ» надійшло рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/20657/20. В підтвердження зазначеного скаржник додав до клопотання копію поштового конверта з трек-номером 0105474901943 та роздруковану інформацію з офіційного сайту АТ "Укрпошта" щодо статусу поштового відправлення за трек-номером 0105474901943. Разом з тим скаржник наголошує, що апеляційну скаргу подано на двадцятий день з дня отримання повного рішення суду, а саме, 27.04.2021.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 07.06.2021 задоволено клопотання КП «ГІОЦ» про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/20657/20. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою КП «ГІОЦ» на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/20657/20. Зупинено дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/20657/20 до закінчення його перегляду в апеляційному порядку. Запропонувати учасникам справи надати відзив на апеляційну скаргу до 06.07.2020. Розгляд справи №910/20657/20 призначити на 12.07.2021.
Позиції учасників справи.
06.07.2021 від позивача у справі надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому позивач заперечує проти її задоволення, просить оскаржуване судове рішення залишити в силі.
12.07.2021 від відповідача надійшло клопотання про залишення відзиву на апеляційну скаргу без розгляду. Крім того, в той же день від відповідача надійшла відповідь на відзив на апеляційну скаргу, поданого позивачем.
12.07.2021 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Господарського суду міста Києва у справі 910/3240/21 про визнання правочину - договору № 4607 від 25.02.2019, недійсним.
Колегія суддів, розглянувши подане відповідачем клопотання про зупинення провадження у даній справі, не знайшла підстав для його задоволення, з огляду на таке.
Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 227 ГПК України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Таким чином, метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Враховуючи приписи пункту 5 частини першої статті 227 ГПК України, суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
Відповідний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 924/645/18 та від 20.12.2019 у справі №910/13234/18, від 13.09.2019 у справі №912/872/18, від 21.02.2019 у справі №910/974/18.
Враховуючи предмет спору та склад сторін у справі, що розглядається, та у справі №910/3240/21, а також те, що зупинення провадження у господарській справі з мотивів наявності іншої справи, може мати місце тільки в тому разі, коли лише в тій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав вимог у даній справі чи умов, від яких залежить можливість її розгляду, оскільки зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що підстави для зупинення провадження у цій справі відсутні, адже заявником не наведено конкретних підстав, які будуть встановлені у справі №910/3240/21, та не можуть бути встановлені у даній справі.
13.08.2021 від відповідача у справі надійшло клопотання про призначення економічної експертизи у даній справі. Вказане клопотання обґрунтовано тим, що необхідно здійснити проведення документальної перевірки документів, на які посилається позивач за змістом та формою та зіставлення даних взаємозв`язаних первинних та облікових документів з діючими нормативними документами, тощо.
Відповідно до положень статті 13 ГПК України  судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять до предмета доказування. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 73, 76 ГПК України).
Необхідність доводити обставини, на які учасник справи посилається як на підставу своїх вимог і заперечень у господарському процесі, є складовою обов`язку сприяти всебічному, повному та об`єктивному встановленню усіх обставин справи, що передбачає, зокрема, подання належних доказів, тобто таких, що підтверджують обставини, які входять до предмета доказування у справі, з відповідним посиланням на те, які обставини цей доказ підтверджує.
При цьому одним з основних принципів господарського судочинства є принцип змагальності.
Названий принцип полягає у тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження чи заперечення вимог.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (близька за змістом правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 18.11.2019 у справі  №902/761/18, від 20.08.2020 у справі №914/1680/18, від 25.05.2021 у справі №906/764/20).
Відповідно до положень статті 99 ГПК України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; жодною стороною ненаданий висновок експерта з цих саме питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності, або за клопотанням учасника справи, мотивованими неможливістю надати експертний висновок у строки, встановлені для подання доказів, з причин, визнаних судом поважними, зокрема, через неможливість отримання необхідних для проведення експертизи матеріалів. 
Згідно зі статтею 104 ГПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили, оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 86 ГПК У країни.
Відхиляючи клопотання відповідача про призначення експертиз у даній справі, колегія суддів враховує наступне: - відсутня сукупність умов, наведених у ч. 1 статті 99 ГПК України, наявність яких зобов`язувала б суд призначити експертизу; - висновок експерта оцінюється судом у сукупності з іншими доказами та не має заздалегідь встановленої для суду сили; - матеріали справи містять достатньо доказів для розгляду даної справи та вирішення спору по суті. 
У судовому засіданні 16.08.2021 представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив оскаржуване рішення скасувати і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити.
Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив оскаржуване судове рішення залишити в силі.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції, перевірені судом апеляційної інстанції та додатково встановлені апеляційним господарським судом.
25.02.2019 ТОВ «Діджітал Солюшнс» та КП «ГІОЦ» уклали Договір №4607 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку «KyivSmartCity» як програмного модулю АСОП (далі - договір про спільну діяльність) за умов п. 1.1 розділу 1 якого сторони уклали цей договір про спільну діяльність щодо впровадження, адаптації, використання та надання мобільного додатку «KyivSmartCity», як програмного модулю АСОП з метою надання користувачам АСОП інформаційних послуг, закріплення та розширення своєї частки на ринку послуг та отримання від надання цих послуг прибутку, для досягнення чого зобов`язуються спільно й погоджено вживати необхідні фактичні дії, передбачені цим Договором. 
Згідно з розділом «Визначення термінів» Договору про спільну діяльність АСОП - це Автоматизована система обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності. 
Відповідно до розділу «Визначення термінів» Договору про спільну діяльність та п. 3.5 розділу 3 Порядку функціонування автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності, затвердженого Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 22.10.2018 №1887, оператором АСОП є Відповідач - КП «ГІОЦ».
Згідно з розділом «Визначення термінів» Договору про спільну діяльність Мобільний додаток «KyivSmartCity» - це комп`ютерна програма, впровадження і наступне використання якої є предметом цього Договору, за допомогою якої його Сторони планують надавати послуги користувачам АСОП. 
Відповідно до п. 1.5. Договору про спільну діяльність всі майнові права на комп`ютерну програму «KyivSmartCity» належать ТОВ «Діджітал Солюшнс».
Право власності на Мобільний додаток «KyivSmartCity» належить ТОВ «Діджітал Солюшнс» на підставі Свідоцтва про реєстрацію авторського права на твір №92713 від 08.10.2019. 
За умов п. 3.1.6. розділу 3 Договору про спільну діяльність всі необхідні витрати за цим Договором ТОВ «Діджітал Солюшнс» зобов`язане за рахунок внесених внесків, а при їхній недостатності - порівну з КП «ГІОЦ», в необхідному розмірі.
За умов п. 3.3.5. розділу 3 Договору про спільну діяльність всі необхідні витрати за цим Договором КП «ГІОЦ» зобов`язане покривати за рахунок внесених внесків, а при їхній недостатності - порівну з ТОВ «Діджітал Солюшнс», в необхідному розмірі.
КП «ГІОЦ» має право на розподіл доходів, отриманих в результаті спільної діяльності відповідно до окремого договору, укладеного сторонами (п. 3.4.5 розділу 3 Договору про спільну діяльність).
За умов п. 4.1. розділу 4 Договору про спільну діяльність ведення спільних справ за цим Договором здійснюється за погодженням Сторонами, у відповідності до протоколів консультацій Сторін, які приймаються на зібраннях представників Сторін або шляхом письмового опитування за допомогою електронних носіїв.
Згідно з п. 5.1. розділу 5 Договору про спільну діяльність внески ТОВ «Діджітал Солюшнс»:
п. 5.1.1. майнові:
- право на використання власної комп`ютеної програми, а саме: мобільний додаток «KyivSmartCity»;
- опис власної комп`ютерної програми, методів та алгоритмів обробки даних у них, інструкцію (інструкції) користувача;
п. 5.1.2. Трудова участь:
- проведення навчання та здійснення технологічної підтримки, методологічної та . консультаційної підтримки роботи співробітників Сторони-2 в необхідному обсязі;
- в ході проведення впровадження та адаптації:
1) проектування графічного інтерфейсу і структури програмного коду. Складання каркаса дизайну, карти екранів, чорнового прототипу, сценаріїв використання програми, модель класів вищого рівня, вимоги до сервера;
2) формування остаточного дизайну інтерфейсу. Розробка прототипу високої деталізації і тестування його користувачами;
3) програмування та налагодження функціоналу згідно технічного завдання. Створення програмного коду клієнтської та серверної частини;
4) тестування. Перевірка на тест-кейсах на відповідність вихідним вимогам, та перевірка продуктивності при навантаженнях;
5) технічна підтримка: взаємодія з користувачами, фіксація помилок;
6) проведення розвитку і оновлення мобільного додатку відповідно до потреб КП «ГІОЦ»;
7) підготовка маркетингових матеріалів. Підготовка описів, графічних та відео презентації, поширення інформації в соціальних мережах;
- забезпечення гарантійної (технічної) підтримки Мобільного додатку впродовж строку дії цього Договору;
Згідно з п. 5.2. розділу 5 Договору про спільну діяльність внески КП «ГІОЦ»:
п. 5.2.1. Майнові:
- право на використання серверних потужностей для розміщення Мобільного додатку в обсязі не менше : CPU - ЗІ шт., RAM - 34 Гбайт, HDD - 510 Гбайт;
- канали зв`язку та операційне програмне забезпечення, необхідне для функціонування ПАК та програмне забезпечення захисту даних (інформації) від несанкціонованого доступу, а саме:
1) Оперативна система - Ubuntu 16.04;
2) Бази даних:
- Postgre SQL 9.6;
- Redis DB;
3) Файловий сервіс - Minio;
4) Системи розгортання - Ansible;
5) Обробка фонових задач - Jobs;
- Технічне завдання на адаптацію Мобільного додатку, яке містять перелік, обсяги, строки та порядок розробки Мобільного додатку та відповідний техноробочий проект;
п. 5.2.2. Трудова участь:
- участь фахівців належної кваліфікації, зокрема фахівців, що мають досвід підготовки Технічних завдань та техноробочих проектів;
- визначення мети; портрет користувача - соціально-демографічного зрізу аудиторії, маркетингових задач, розробка концепції та механізму залучення аудиторії;
- аналіз вимог і розробка концепції продукту; складання вимог до програми, технічного завдання, сценаріїв поведінки користувачів та тестових сценаріїв;
- контроль за дотриманням методології та стандартів: методологія з управління проектом; стандарти по організації проектної команди; стандарти для планування цикл) розробок; стандарти підготовки архітектурних діаграм; стандарти написання програмного коду; стандарти по оформленню документації для користувачів; стандарти з інформаційної безпеки; вимоги до захисту персональних даних;
- консультування стосовно внутрішніх інформаційних систем міста та механізмів інтеграції з ними. Розробка протоколів та регламентів обміну інформацією, налаштування вузлів обміну та точок доступу до внутрішніх систем;
- розгортання вузлів системи на серверах міського датацентра;
- публікація в магазинах Google Play та Apple Store.
Сторони домовились, що внески Сторін за цим Договором вважаються рівними (п. 5.3.3. розділу 5 Договору про спільну діяльність).
Умовами п. 5.4 розділу 5 Договору про спільну діяльність сторони погодили, що майно, створене або набуте Сторонами внаслідок спільної діяльності, складає їх спільну власність. 
Джерелом формування доходів учасників спільної діяльності за Договором про спільну діяльність, якими є ТОВ «Діджитал Солюшнс» та КП «ГІОЦ», є кошти сплачені платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку «KyivSmartCity». 
У відповідності з п. 5.5. розділу 5 Договору про спільну діяльність всі доходи, отримувані за цим Договором внаслідок спільної діяльності, використовуються в першу чергу на відшкодування матеріальних затрат сторін, за згодою сторін.
За використання мобільного додатку «KyivSmartCity» кошти розподіляються наступним чином: ТОВ «Діджітал Солюшнс» отримує 1 % від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку, решта коштів залишається в розпорядженні Відповідача (п. 5.6 розділу 5 Договору про спільну діяльність). 
Згідно з п. 5.7 розділу 5 Договору про спільну діяльність щомісяця до 8-го (восьмого) числа місяця, наступного за місяцем використання мобільного додатку, ТОВ «Діджітал Солюшнс» оформлює та передає на підписання КП «ГІОЦ» акти приймання-передачі наданих послуг.
Спільні витрати і збитки Сторін покриваються за рахунок спільного майна| грошових коштів Сторін, набутих внаслідок спільної діяльності. В разі недостатності спільного майна і грошових коштів для покриття витрат і збитків, що виникли внаслідок спільної діяльності, це покриття здійснюється Сторонами пропорційно їх участі в прибутках, за згодою сторін (п.п. 6.1., 6.2. розділу 6 Договору про спільну діяльність).
28.12.2019 ТОВ «Діджітал Солюшнс» та КП «ГІОЦ» уклали Додаткову угоду № 1 про внесення змін до Договору №4607 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку «KyivSmartCity» як програмного модулю АСОП від 25.02.2019, якою продовжили термін дії Договору про спільну діяльність до 31.12.2020. 
ТОВ «Діджітал Солюшнс» зобов`язання за Договором про спільну діяльність виконало та передало КП «ГІОЦ» Мобільний додаток «KyivSmartCity» у користування на підставі Акта №б/н від 25.02.2019 приймання-передачі мобільного додатку «KyivSmartCity». 
У свою чергу, на підставі вказаного Акту КП «ГІОЦ» прийняло Мобільний додаток «KyivSmartCity» та використовує його до теперішнього часу.
На виконання зобов`язання, визначеного п. 5.7 розділу 5 Договору про спільну діяльність, ТОВ «Діджітал Солюшнс» до теперішнього часу готувало та передавало КП «ГІОЦ» відповідні акти приймання-передачі. 
КП «ГІОЦ» з початку дії Договору про спільну діяльність та до липня 2020 підписувало вказані акти приймання-передачі та перераховувало ТОВ «Діджітал Солюшнс» на його банківський рахунок його частину доходу від спільної діяльності в розмірі 1% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку. 
Вказане підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними актами, Звітами про реалізацію транспортних продуктів за липень-жовтень 2020 згідно з Договором №4607 від 25.02.2019 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку «KyivSmartCity» як програмного модулю АСОП та Довідкою ТОВ «Діджітал Солюшнс» про платежі, що були сплачені КП «ГІОЦ» на користь ТОВ «Діджітал Солюшнс» згідно Договору №4607 від 25.02.2019.
На виконання п. 5.7 Договору про спільну діяльність ТОВ «Діджітал Солюшнс» підготувало та направило КП «ГІОЦ» акти (приймання-передачі наданих послуг) за липень, серпень, вересень та жовтень 2020.
Вказані акти були передані ТОВ «Діджітал Солюшнс» та отриманні КП «ГІОЦ», про що свідчать відтиски штампу КП «ГІОЦ» із зазначенням дат та вхідних номерів на наступних документах, копії яких наявні в матеріалах справи:
- Супровідний лист №3108-01 від 31.08.2020 до Акту №8-01/20 від 31.08.2020;
- Супровідний лист №3009-01 від 30.09.2020 до Акту №9-01/20 від 30.09.2020;
- Супровідний лист №0211-01 від 02.11.2020 до Акту №10-01/20 від 31.10.2020. 
Зазначені акти свідчать, що суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку «KyivSmartCity» за липень, серпень, вересень та жовтень 2020, а також суми заборгованості КП «ГІОЦ» за вказаний період складають:
- Акт від 31.07.2020 №7-01/20, звітній період 01.07.2020-31.07.2020, сума коштів 14230326,34 грн, частка ТОВ «Діджітал Солюшнс» 142303,26 грн;
- Акт від 31.08.2020 №8-01/20, звітній період 01.08.2020-31.08.2020, сума коштів 14818745,38 грн, частка ТОВ «Діджітал Солюшнс» 148187,45 грн;
- Акт від 30.09.2020 №9-01/20, звітній період 01.09.2020-30.09.2020, сума коштів 16533732,04 грн, частка ТОВ «Діджітал Солюшнс» 165337,32 грн;
- Акт від 31.10.2020 №10-01/20, звітній період 01.10.2020-31.10.2020, сума коштів 5553232,86 грн, частка ТОВ «Діджітал Солюшнс» 155532,32 грн.
Загальний розмір частки ТОВ «Діджітал Солюшнс» за період з липня 2020 по жовтень 2020 (включно) становить 611360,35 грн.
Надходження КП «ГІОЦ» вказаних сум коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку «KyivSmartCity» за липень, серпень, вересень та жовтень 2020, підтверджується двосторонніми документами в рамках Договору про спільну діяльність, підписаними начальником департаменту розвитку автоматизованих систем оплат КП «ГІОЦ» та керівником ТОВ «Діджітал Солюшнс», які наявні в матеріалах справи, зокрема:
- Звіт про реалізацію транспортних продуктів за липень 2020 згідно Договору №4607 від 25.02.2019 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку «KyivSmartCity» як програмного модулю АСОП;
- Звіт про реалізацію транспортних продуктів за серпень 2020 згідно Договору №4607 від 25.02.2019 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку «KyivSmartCity» як програмного модулю АСОП;
- Звіт про реалізацію транспортних продуктів за вересень 2020 згідно Договору №4607 від 25.02.2019 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку «KyivSmartCity» як програмного модулю АСОП;
- Звіт про реалізацію транспортних продуктів за жовтень 2020 згідно Договору №4607 від 25.02.2019 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку «KyivSmartCity» як програмного модулю АСОП. 
Листом (вих. №02-2188) від 16.10.2020 «Про розірвання договору» КП «ГІОЦ» на лист-відповідь ТОВ «Діджітал Солюшнс» №1409-01 від 14.09.2020 щодо наміру розірвати Договір повідомило, що як вбачається з проведеного аналізу розрахунків за спірним Договором ТОВ «Діджітал Солюшнс» отримує 1% від суми сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використання мобільного додатку «KyivSmartCity», що в загальній сумі починаючи з початку цього року перевищує 200  тис грн. Відповідно до вимог Закону України «Про публічні закупівлі» такі договори укладаються комунальними підприємствами після обов`язкового проведення процедури закупівлі (тендеру). Посилаючись на п.п.п 11.1, 11.2 Договору та керуючись статями 214, 651, 653, 654 ЦК України, статтю 188 ГК України, з метою досудового врегулювання спору КП «ГІОЦ» запропонувало ТОВ «Діджітал Солюшнс» підписати Додаткову угоду про розірвання Договору за взаємною зогою сторін з 01.10.2020, а також надало проект вказаної додаткової угоди, підписаний та скріплений печаткою КП «ГІОЦ» (у 2 примірниках).
27.10.2020 ТОВ «Діджітал Солюшнс», у зв`язку з невиконанням КП «ГІОЦ» обов`язків за Договором про спільну діяльність щодо сплати ТОВ «Діджітал Солюшнс» його частини доходу від спільної діяльності в розмірі 1% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку, які виконувалися ним з дати укладення Договору про спільну діяльність до липня 2020 року, посилаючись на статті 526, 530, 629 ЦК України, направило на адресу КП «ГІОЦ» Вимогу № 23/10 від 23.12.2020 про виконання грошового зобов`язання за договором від 23.10.2020, у якій вимагало від КП «ГІОЦ» сплатити протягом 7 (семи) днів від дня пред`явлення цієї Вимоги суму боргу за використання мобільного додатку «KyivSmartCity» згідно Договору про спільну діяльність в липні, серпні та вересні 2020 у розмірі 455 828,03 грн.
28.10.2020 Вимога №23/10 від 27.10.2020 була отримана КП «ГІОЦ», що підтверджується описом вкладення від 27.10.2020, накладною від 27.10.2020 та відміткою про отримання на вказаній Вимозі (вхідній №303/3729 від 28.10.2020).
У Відповіді на вимогу (вих. №303-3104) від 03.11.2020 КП «ГІОЦ» повідомило ТОВ «Діджітал Солюшнс», що у Листі (вих. №02-2188) від 16.10.2020 вже звертало увагу, що розрахунки за Договором в розмірі 1% від суми сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використання мобільного додатку «KyivSmartCity», що в загальній сумі починаючи з початку цього року перевищує 200  тис грн, що в силу Закону України «Про публічні закупівлі» зобов`язує КП «ГІОЦ» здійснювати такі розрахунки лише на підставі договорів, укладених за результатами процедури закупівлі, проведеної відповідно до Закону. Разом з тим, як відомо ТОВ «Діджитал Солюшнс» Договір укладено без проведення такої процедури. Враховуючи наведене ТОВ «ГІОЦ» позбавлено правових підстав для проведення розрахунків за Договором. Окрім того КП «ГІОЦ» листами №02-1962 від 02.09.2020 та №02-2188 від 16.10.2020 повідомляло ТОВ «Діджітал Солюшнс» про розірвання Договору. Враховуючи наведене Вимога ТОВ «Діджітал Солюшнс» №23/10-1 від 23.10.2020 залишається без задоволення як така, що не відповідає чинному законодавству та не підлягає виконанню.
Листом (вих. №303-3313) від 19.11.2020 «Щодо розгляду листа» КП «ГІОЦ» повідомило ТОВ «Діджітал Солюшнс», що листами №02-2188 від 16.10.2020 та вих. №303-3104 від 03.11.2020 вже надало повну, вичерпну та обґрунтовану відповідь щодо виконання Договору про спільну діяльність. Обставини, які свідчать про відсутність у КП «ГІОЦ» підстав для проведення розрахунків за Договором про спільну діяльність, наведені в зазначених листах. Крім того КП «ГІОЦ» неодноразово інформувало ТОВ «Діджітал Солюшнс» про розірвання Договору про спільну діяльність, що підтверджується листами № 02-1962 від 02.09.2020 та №02-2188 від 16.10.2020. Враховуючи наведене обов`язок щодо здійснення оплати у КП «ГІОЦ» відсутній. З огляду на вищевикладене надаємо вмотивоване заперечення проти підписання 2 примірників Акту №10-01/20 від 31.10.2020 за Договором про спільну діяльність.
04.12.2020 ТОВ «Діджітал Солюшнс», посилаючись на аналогічні підстави, направило на адресу КП «ГІОЦ» Вимогу №0112-01 від 02.12.2020 про виконання грошового зобов`язання за договором від 02.12.2020, у якій вимагало від КП «ГІОЦ» сплатити протягом 7 (семи) днів від дня пред`явлення цієї Вимоги суму боргу за використання мобільного додатку «KyivSmartCity» згідно Договору про спільну діяльність в жовтні 2020 у розмірі 155  532,32 грн. 
08.12.2020 Вимога № 0112-01 про виконання грошового зобов`язання за договором була отримана КП «ГІОЦ», що підтверджується описом вкладення у рекомендований лист з повідомленням про вручення від 04.12.2020 та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення від 08.12.2020. 
Оскільки вищевказані вимоги залишились без виконання ТОВ «Діджітал Солюшнс» звернулось до господарського суду з позовом у справі, що розглядається.
КП «ГІОЦ», заперечуючи проти позову, а також у поданій апеляційній скарзі вказує, що згідно з п. п. 5.5., 5.6. Договору кошти, які отримані від спільної діяльності, використовуються в першу чергу на відшкодування матеріальних затрат Сторін та лише після цього 1% від отриманих коштів спрямовується на поточний рахунок ТОВ «Діджитал Солюшнс».
КП «ГІОЦ» зазначає, що акти за липень - жовтень 2020, складені на виконання п. 5.7. Договору, не відповідають вимогам зазначеного пункту Договору, оскільки не є передбаченими цим пунктом актами приймання-передачі наданих послуг, а спірна сума вказана без врахування положень п. 5.5. Договору, згідно з яким використання коштів, отриманих від діяльності по Договору, в першу чергу використовуються для відшкодування матеріальних затрат Сторін. 
Посилаючись на вказану обставину КП «ГІОЦ» вказує, що не підписало акти за липень, серпень, вересень та жовтень 2020 до виконання Сторонами положень п. 4.1. Договору щодо проведення консультацій з питань покриття матеріальних затрат сторін, оскільки Договір припиняв свою дію 31.12.2020 і після його припинення було б неможливо виконати умови п. 5.5 Договору.
Здійснення переказу на поточний рахунок ТОВ «Діджітал Солюшнс» коштів у розмірі 1% від суми коштів, сплачених пасажирами за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку «KyivSmartCity» у липні, серпні, вересні та жовтні 2020, з урахуванням того, що термін дії Договору встановлено до 31.12.2020, КП «ГІОЦ» було б позбавлене можливості виконати умови п. 5.2. функціонування автоматизованої системи обліку оплати проїзду в міському пасажирському транспорті міста Києва незалежно від форм власності щодо розгляду звернень користувачів (пасажирів), пов`язаних з використанням електронного квитка і функціонуванням АСОП, та вживати відповідних заходів для усунення причин таких звернень, у разі якщо пасажири звернуться до КП «ГІОЦ» з вимогою виконати такі дії: часткове або повне повернення поїздок пасажиру та перенесення коштів або транспортних продуктів між картками. 
Отже, перерахування коштів Позивачу можливе лише після виконання сторонами умов п.п. 4.1., 5.5. Договору щодо визначення фактичної суми коштів, яка підлягає переказу на рахунок ТОВ «Діджітал Солюшнс» після відшкодування матеріальних затрат сторін.
При цьому, відповідач зазначає, що оскільки ГІОЦ та ТОВ «Діджітал Солюшнс» не узгодили у відповідності до п. 4.1. Договору шляхом проведення консультацій суму коштів, яка підлягає переказу на поточний рахунок ТОВ «Діджітал Солюшнс», ГІОЦ жодним чином не порушив права ТОВ «Діджітал Солюшнс». 
КП «ГІОЦ» також зазначає, що листами №02-2188 від 16.10.2020, №303-3104 від 03.11.2020, №303-3313 від 19.11.2020 повідомляло ТОВ «Діджітал Солюшнс» про невідповідність Договору нормам Закону України «Про публічні закупівлі», зокрема про його нікчемність, у зв`язку з чим, у КП «ГІОЦ» відсутні правові підстави для його виконання.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови.
Частиною 1 статті 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
За визначенням частини 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За визначенням частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 6, 627, 628 ЦК України).
Частинами 1, 2 статті 180 ГК України в свою чергу встановлено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов`язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов`язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів ( частина 1 статті 181 ГК України).
У відповідності зі статтею 509 ЦК України  та  статтею 173 ГК України  в силу господарського зобов`язання, яке виникає між суб`єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб`єкт (зобов`язана сторона, у тому числі боржник) зобов`язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб`єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб`єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Частиною 1  статті 193 ГК України   встановлено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення   Цивільного кодексу України   з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).
Згідно зі статтею 526 ЦК України, яка кореспондуються зі статтею 193 ГК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.
За договором про спільну діяльність сторони (учасники) зобов`язуються спільно діяти без створення юридичної особи для досягнення певної мети, що не суперечить законові (частина 1 статті 1130 ЦК України).
Відповідно до статті 1131 ЦК України договір про спільну діяльність укладається у письмовій формі. Умови договору про спільну діяльність, у тому числі координація спільних дій учасників або ведення їхніх спільних справ, правовий статус виділеного для спільної діяльності майна, покриття витрат та збитків учасників, їх участь у результатах спільних дій та інші умови визначаються за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом про окремі види спільної діяльності.
Порядок відшкодування витрат і збитків, пов`язаних із спільною діяльністю учасників, визначається за домовленістю між ними. У разі відсутності такої домовленості кожний учасник несе витрати та збитки пропорційно вартості його вкладу у спільне майно (частина 1 статті 1137 ЦК України).
Щодо тверджень КП «ГІОЦ» про те, що акти за липень - жовтень 2020, складені на виконання п. 5.7. Договору, не відповідають вимогам зазначеного пункту Договору, оскільки не є передбаченими цим пунктом актами приймання-передачі наданих послуг, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що умовами укладеного сторонами спору Договору не передбачено оформлення та підписання його сторонами інших актів приймання-передачі наданих послуг. 
При цьому, необхідно відзначити, що  протягом дії Договору про спільну діяльність у період з лютого 2019 до липня 2020 сторонами здійснювались фінансові взаєморозрахунки, КП «ГІОЦ» фактичної сплачувало ТОВ «Діджитал Солюшнс» 1% (від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку), про що свідчать наявні у матеріалах справи Акти, підписані в т.ч. уповноваженою особою КП «ГІОЦ» (зокрема: Акт №1/04 від 30.04.2019, Акт №1/05 від 31.05.2019, Акт №1/06 від 30.06.2019, Акт №1/07 від 31.07.2019, Акт №11/08 від 31.08.2019, Акт №1/09 від 30.09.2019, Акт №1710 від 31.10.2019, Акт №1/11 від 30.11.2019, Акт №1/12 від 31.12.2019, Акт №1-01/20 від 24.02.2020, Акт №2-01/20 від 03.03.2020, Акт №3-01/20 від 31.03.2020), які за формою є тотожними тим, які заперечуються КП «КІОЦ».
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що КП «ГІОЦ» не підписано акти за липень, серпень, вересень та жовтень 2020 до виконання Сторонами положень п. 4.1. Договору щодо проведення консультацій з питань покриття матеріальних затрат сторін, оскільки Договір припиняв свою дію 31.12.2020 і після його припинення було б неможливо виконати умови п. 5.5 Договору, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що КП «ГІОЦ» не надано належних доказів на підтвердження вказаних вище тверджень. 
Зокрема, у матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що КП «ГІОЦ» згідно з п. 4.1. Договору про спільну діяльність вчинялись дії щодо проведення з ТОВ «Діджитал Солюшнс» консультацій з питань покриття матеріальних затрат сторін та у зв`язку з цим акти за липень, серпень, вересень та жовтень 2020 не підписано.
Водночас, як встановлено вище, КП «ГІОЦ» у Відповіді на вимогу (вих. №303-3104) від 03.11.2020 КП «ГІОЦ» та у листі (вих. №303-3313) від 19.11.2020 вказувало про відсутність у нього обов`язку з оплати, оскільки Договір про спільну діяльність укладено без проведення процедури закупівлі, передбаченої Законом України «Про публічні закупівлі» та інформувало про розірвання договору.
Наведене додатково спростовує вказані вище твердження КП «ГІОЦ».
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що за умов п.п. 5.5. та 5.6 Договору про спільну діяльність кошти, отримані від спільної діяльності використовуються в першу чергу на відшкодування матеріальних затрат сторін та лише після цього 1% від отриманих коштів спрямовується на поточний рахунок ТОВ «Діджитал Солюшнс», колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що таким твердженням КП «ГІОЦ» місцевим господарським судом була надана належна оцінка, з якою погоджується апеляційний господарський суд.
Зокрема, як свідчить зміст п.п. 5.5 та 5.6  розділу 5 Договору про спільну діяльність виконання умов п. 5.5 Договору не перебуває в прямій імперативній залежності від виконання положень п. 5.6 цього Договору, який не містить жодних застережень та встановлює розмір коштів, які повинно за Договором сплатити КП «ГІОЦ» та одержати ТОВ «Діджітал Солюшнс»: 1% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку. 
Тобто відшкодування матеріальних затрат сторін за умовами п. 5.5. Договору про спільну діяльність не нівелюють порядок розподілу коштів, обумовлений в п. 5.6 Договору, оскільки умовами вказаного пункту передбачений порядок розподілу коштів саме за використання мобільного додатку «KyivSmartCity».
Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що КП «ГІОЦ» довільно тлумачить умови вказаних пунктів Договору про сумісну діяльність, оскільки ні умовами цих пунктів Договору, ні умовами інших пунктів Договору не встановлено зв`язку між розподілом коштів за використання мобільного додатку «KyivSmartCity» та доходами, отримуваними за цим Договором. Водночас, КП «ГІОЦ» не вказує, які саме матеріальні затрати ним були понесені та не зазначає їх розміру.
Водночас, зважаючи на посилання КП «ГІОЦ» у апеляційній скарзі на п.п. 3.1.6., 3.3.5. Договору про спільну діяльність, колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що внесками сторін, як встановлено вище є майнові та трудові внески.
Поряд з цим, зважаючи на умови п. 6.1. Договору про спільну діяльність, згідно з яким спільні витрати і збитки Сторін покриваються за рахунок спільного майна і грошових коштів Сторін, набутих внаслідок спільної діяльності, колегія суддів зауважує, що умови укладеного сторонами Договору про спільну діяльність не визначено що саме є спільними витратами сторін, які покриваються за рахунок спільного майна та грошових коштів сторін, в т.ч. ті, на які посилається КП «ГІОЦ».
Як встановлено вище та не спростовано КП «ГІОЦ», останнє, використовуючи з лютого 2019 в рамках Договору про спільну діяльність належний ТОВ «Діджітал Солюшнс», як правовласникові об`єкта інтелектуальної власності, мобільний додаток «KyivSmartCity» та одержуючи від такого використання доходи (99% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку), з липня 2020 фактично відмовилось сплачувати з одержаних ним доходів правовласникові цієї комп`ютерної програми (позивачеві) належні за договором суми (1% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку).
Умовами укладеного Договору про спільну діяльність не визначено строків здійснення розрахунків згідно п. 5.6 Договору. Натомість визначений строк складання та скерування відповідних Актів (щомісяця до 8-го числа місяця наступного за звітним). 
КП «ГІОЦ» ухиляється від підписання актів за липень-жовтень 2020, водночас факт використання мобільного додатку «KyivSmartCity» протягом вказаного періоду не спростовує.
Враховуючи встановлені у справі обставини (зокрема факт направлення актів ТОВ «Діджитал Солюшнс» на адресу КП «ГІОЦ» та їх отримання актів останнім, факт направлення ТОВ «Діджитал Солюшнс» на адресу КП «ГІОЦ» вимог про сплату грошових коштів на підставі п. 5.6 Договору та їх отримання останнім, а також те, що умовами Договору про спільну діяльність не визначено строків здійснення розрахунків згідно п. 5.6 Договору) та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції, що строк сплати грошових коштів в розмірі 1% від суми коштів, сплачених платниками за придбання електронних квитків, поповнення транспортного ресурсу з використанням мобільного додатку за період липень-жовтень 2020, є таким що настав, а вимоги позову про стягнення 611  360,35 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.
Щодо доводів апеляційної скарги про те, що місцевим господарським судом було неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає таке.
10.03.2021 через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва від КП «ГІОЦ» надійшла заява про зупинення провадження в справі до іншої справи Господарського суду міста Києва, а саме справи №910/3240/21.
В обґрунтування поданої заяви КП «ГІОЦ» посилається на статтю 227 ГПК України та вказує, що предметом розгляду у справі №910/3240/21 є визнання недійсним договору №4607 від 25.02.20219 «Про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку «KyivSmartCity» як програмного модулю АСОП», в тому числі додаткової угоди №1 до цього Договору, на підставі якого порушено провадження у справі, що розглядається.
Порядок та умови зупинення провадження у справі врегульованого нормами статей 227, 228 ГПК України в яких наведено вичерпний перелік підстав, за яких суд, відповідно, зобов`язаний та має право зупинити провадження у справі. 
За змістом пункту 5 частини 1 статті 227 ГПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у випадку об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.
У разі застосування наведеної правової норми за вимогами статті 234 ГПК України у мотивувальній частині ухвали повинно бути зазначено, зокрема, обґрунтування висновків, яких дійшов суд при постановленні ухвали. 
Під неможливістю розгляду справи необхідно розуміти відсутність у господарського суду можливості самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв`язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи господарському суду, одночасністю розгляду двох пов`язаних між собою справ різними судами або з інших причин. 
Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені у цьому процесі, проте які мають значення для справи, провадження у якій зупинено.
Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарський суд у кожному випадку повинен з`ясовувати чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
Крім цього, слід зауважити, що зупинення провадження у справі, на відміну від відкладення розгляду справи, здійснюється без зазначення строку, до усунення обставин (до вирішення іншої справи; до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі), які зумовили зупинення провадження, тому провадження у справі слід зупиняти лише за наявності беззаперечних підстав для цього. 
Подібний правовий висновок викладений, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15.05.2019 у справі №904/3935/18 та від 29.04.2020 у справі №903/611/19.
Як свідчать матеріали справи, що розглядається, предметом спору є матеріально-правова вимога ТОВ «Діджитал-Солюшнс» про стягнення з КП «ГІОЦ» заборгованості, що виникла в результаті неналежного виконання умов Договору № 4607 від 25.02.20219 про спільну діяльність.
Предметом позову у справі №910/3240/21, яку розглядає Господарський суд міста Києва, є визнання недійсним договору №4607 від 25.02.20219 про спільну діяльність щодо впровадження і використання мобільного додатку «KyivSmartCity» як програмного модулю АСОП», в тому числі додаткової угоди №1 до цього Договору, на підставі якого порушено провадження у справі, що розглядається.
Зважаючи на викладене, посилання КП «ГІОЦ» на те, що у справі №910/3240/21 оспорюється факт дійсності Договору про спільну діяльність, не свідчить про неможливість розгляду даної справи, зважаючи на презумпцію правомірності правочину, визначену приписами статті 204 ЦК України.
Подібна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 18.05.2020 у справі №905/1728/14-908/4808/14.
Слід зазначити, що необґрунтоване зупинення провадження у справі призводить до затягування строків її розгляду і перебування в стані невизначеності учасників процесу, що може призвести до порушення положень частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справ упродовж розумного строку.
Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 05.03.2019 у справі №910/5425/18 та від 20.06.2019 у справі №910/12694/18.
У поданій апеляційній скарзі КП «ГІОЦ» також не погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з нього на користь ТОВ «Діджітал Солюшнс» витрат на правову допомогу у розмірі 16000,00 грн.
Як вбачається з матеріалів справи 21.12.2020 ТОВ «Діджітал Солюшнс» (як клієнт) та адвокат Купайгородський Е.О. (як адвокат) уклали Договір №01/2020 про надання правової допомоги за умов п. 1.1 розділу 1 якого адвокат зобов`язався надати клієнту правову допомогу, визначену цим Договором, а клієнт зобов`язався прийняти та оплатити вказану правову допомогу. 
Згідно з п. 1.2 розділу 1 Договору правова допомога полягає у представництві інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, а також у складенні заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.
21.12.2020 ТОВ «Діджітал Солюшнс» та адвокат Купайгородський Е.О. уклали Додаткову угоду №1 від 21.12.2020 до Договору №01/2020 про надання правової допомоги від 21.12.2020 (розгляд справи у господарському суді першої інстанції), згідно з якою ТОВ «Діджітал Солюшнс» понесе витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 24000,00 грн, які складаються із наступних витрат:
1. Правовий аналіз наданих Клієнтом первісних документів по справі - Тривалість: 3 год. Гонорар (грн/1 год.): 2000,00 грн. Сума: 6000,00 грн;
2. Підготування та подання позовної заяви до Господарського суду міста Києва - Тривалість: 5 год. Гонорар (грн/1 год.): 2000,00 грн. Сума: 10000,00 грн;
3.Підготовка та участь в судових засіданнях по справі в Господарському суді - Тривалість: 4 год. Гонорар (грн./1 год.): 8000,00 грн. Сума: 8000,00 грн.
Положеннями статті 59 Конституції  України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 ГПК України  основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Відповідно до статті 131 Конституції України  для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
За змістом статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Виходячи з аналізу положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту адвокат отримує винагороду у вигляді гонорару, обчислення якого, підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Водночас, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань, з урахуванням складності справи, кваліфікації, досвіду і завантаженості адвоката та інших обставин. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. У разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу й обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.
При цьому адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплати гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката у залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв (аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 07.09.2020 у справі №910/4201/19).
Отже, діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору про надання правової допомоги.
Разом із тим, згідно із статтею 15 ГПК України  суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання господарського судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами;  особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (стаття 16 ГПК України).
Практична реалізація принципу відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини 3 статті 2 зазначеного Кодексу) відбувається в такі етапи:
1) попереднє визначення суми судових витрат на професійну правничу допомогу (стаття 124 ГПК України);
2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 126 ГПК України): - подання (1) заяви (клопотання) про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу разом з (2) детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, і здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, та (3) доказами, що підтверджують здійснення робіт (надання послуг) і розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи; - зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу;
3) розподіл судових витрат (стаття 129 ГПК України).
Суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3 частини 1 статті 244 ГПК України).
Розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (частина 8 статті 129 ГПК України).
Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частини 1, 2 статті 126 ГПК України).
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 4 статті 126 ГПК України).
У разі недотримання вимог частини 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 5 статті 126 ГПК України).
У розумінні положень частини 5 статті 126 ГПК України  зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в частині 4 статті 129 ГПК України. Разом із тим, у частині п`ятій наведеної норми цього Кодексу  визначено критерії, керуючись якими суд (за клопотанням сторони або з власної ініціативи) може відступити від вказаного загального правила при вирішенні питання про розподіл витрат на правову допомогу та не розподіляти такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення, а натомість покласти їх на сторону, на користь якої ухвалено рішення.
Зокрема, відповідно до частини 5 статті 129 ГПК України  під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Випадки, за яких суд може відступити від загального правила розподілу судових витрат, унормованого частиною 4 статті 129 ГПК України, визначені також положеннями частин 6, 7, 9 статті 129 цього Кодексу.
Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог частини 4 статті 126 ГПК України  суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони.
При цьому, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини 5, 6 статті 126 ГПК України).
Таку правову позицію щодо права суду зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, викладено в постановах об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі    №922/445/19, від 22.11.2019 у справі №902/347/18, від 22.11.2019 у справі №910/906/18, від 06.12.2019 у справі №910/353/19.
Враховуючи встановлені обставини щодо надання адвокатом правової допомоги ТОВ «Діджітал Солюшнс», наявні у матеріалах справи документи, які складені та подані адвокатом як представником ТОВ «Діджітал Солюшнс», відсутність заперечення чи клопотання КП «ГІОЦ» про зменшення розміру витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката, наданих до суду першої інстанції, та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування при вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що розгляд справи у місцевому господарському суді здійснено в порядку спрощеного позовного провадження без виклику представників учасників справи, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком господарського суду першої інстанції про обґрунтованість вимог ТОВ «Діджітал Солюшнс» про відшкодування витрат на правову допомогу за рахунок КП «ГІОЦ» у розмірі 16  000,00 грн.
Висновки суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги.
Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.
У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1  статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Згідно з пунктом 1) частини 1 статті 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 276 ГПК України).
Враховуючи встановлені у справі обставини та норми чинного законодавства, які підлягають до застосування у спірних правовідносинах, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення місцевого господарського суду у цій справі є законним та обґрунтованим і підстав для його скасування не вбачається; підстави для задоволення апеляційної скарги - відсутні.
Судові витрати.
У зв`язку з відсутністю підстав для задоволення апеляційної скарги витрати за подання апеляційної скарги у відповідності до статті 129 ГПК України  покладаються на апелянта.
Керуючись статтями 74, 129, 269, 275, 276, 281-284 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/20657/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/20657/20 залишити без змін.
Поновити дію рішення Господарського суду міста Києва від 15.03.2021 у справі №910/20657/20
Справу №910/20657/20 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня складання її повного тексту за наявності підстав, передбачених у п. 2 ч. 3 статті 287 ГПК України.
Повний текст постанови складено 19.08.2021.

Головуючий суддя                                                            О.В. Попікова 

Судді                                                                                В.А. Корсак

                                                                                О.О. Євсіков