П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 липня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/4135/20	
Головуючий в 1 інстанції: Мороз А. О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді –	Кравченка К.В.,	
судді –	Вербицької Н.В.,	
судді – при секретарі –	Ступакової І.Г., Яценюк О.Р.	

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги Кривоозерського професійного аграрного ліцею та Кривоозерської місцевої організації профспілки працівників агропромислового комплексу на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 березня 2021 року у справі за позовом Кривоозерського професійного аграрного ліцею до відділення Національної служби посередництва і примирення в Миколаївській області, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Первинна профспілкова організація працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею, Профспілкова організація працівників АПК Кривоозерського професійного аграрного ліцею, Кривоозерської місцевої організації профспілки працівників агропромислового комплексу про визнання протиправним та скасування рішення трудового арбітражу з розгляду колективного трудового спору,-

В С Т А Н О В И В:
У вересні 2020 року Кривоозерський професійний аграрний ліцей звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до відділення Національної служби посередництва і примирення в Миколаївській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення трудового арбітражу з розгляду колективного трудового спору (конфлікту) від 25.08.2020 року.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 13.10.2020 року відкрито провадження в адміністративній справі.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 09.08.2021 року залучені в якості співвідповідачів арбітри трудового арбітражу, які приймали оскаржуване рішення, а саме: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.2021 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
Також з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції звернулась Кривоозерська місцева організація профспілки працівників агропромислового комплексу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти по справі нове рішення, яким задовольнити позовній вимоги.
Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 08.06.2021 року Кривоозерську місцеву організацію профспілки працівників агропромислового комплексу залучено в якості третьої особи без самостійних вимог.
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційних скарг та представників сторін, перевіривши матеріали справи, колегія суддів прийшла до наступного.
Розглядаючи та вирішуючи справу по суті заявлених вимог, суд першої інстанції виходив із того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.
Однак колегія суддів вважає, що даний спір не підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, виходячи з наступного. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.
Відповідно до ст.2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (пункти 1, 2 частини першої статті 4 КАС України).
Згідно з правилами визначення юрисдикції адміністративних судів щодо вирішення адміністративних справ за статтею 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.
Як вже зазначено вище, предметом оскарження у даній справі є рішення трудового арбітражу з розгляду колективного трудового спору (конфлікту) від 25.08.2020 року між Первинною профспілковою організацією працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею (надалі - Ліцей) та адміністрацією Кривоозерського професійного аграрного ліцею.
З матеріалів справи вбачається, що в Ліцеї діє дві профспілкові організації - Профспілкова організація працівників АПК Кривоозерського професійного аграрного ліцею (Профспілка №1) і Первинна профспілкова організація працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею (Профспілка №2).
12.01.2018 року укладено «Колективний договір між адміністрацією Кривоозерського професійного аграрного ліцею і профспілковим комітетом на 2018-2023 рр.» (надалі - Колективний договір) (т.1 а.с.32-53).
30.09.2019 року Національна служба посередництва і примирення розпорядженням №296-р зареєструвала колективний трудовий спір (конфлікт) між Профспілкою №2 та Ліцеєм.
15.11.2019 року Профспілка №2 і Ліцей уклали угоду про утворення трудового арбітражу у складі арбітрів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (т.1 а.с.159-160).
25.08.2020 року трудовим арбітражем у складі арбітрів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 прийнято рішення з розгляду колективного трудового спору (конфлікту) між Профспілкою №2 та Ліцеєм (надалі - Рішення від 25.08.2020 року), яке є предметом спору в даній справі (т.1 а.с.13-26).
Правові й організаційні засади функціонування системи заходів з вирішення колективних трудових спорів (конфліктів) врегульовані Законом України від 03 березня 1998 року №137/98-ВР «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».
Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» колективний трудовий спір (конфлікт) - це розбіжності, що виникли між сторонами соціально-трудових відносин, щодо: встановлення нових або зміни існуючих соціально-економічних умов праці та виробничого побуту; укладення чи зміни колективного договору, угоди; виконання колективного договору, угоди або окремих їх положень; невиконання вимог законодавства про працю.
Сторонами колективного трудового спору на виробничому рівні є наймані працівники (окремі категорії найманих працівників) підприємства, установи, організації чи їх структурних підрозділів або первинна профспілкова чи інша уповноважена найманими працівниками організація та роботодавець (стаття 3 вказаного Закону).
Статтею 7 указаного Закону передбачено, що розгляд колективного трудового спору (конфлікту) може здійснюватися примирною комісією та/або трудовим арбітражем.
Статтею 11 вказаного Закону визначено наступне:
- трудовий арбітраж - орган, який складається із залучених сторонами фахівців, експертів та інших осіб і приймає рішення по суті трудового спору (конфлікту);
- трудовий арбітраж утворюється з ініціативи однієї із сторін або незалежного посередника у триденний строк у разі:
неприйняття примирною комісією погодженого рішення щодо вирішення колективного трудового спору (конфлікту) з питань, передбачених пунктами "а" і "б" статті 2 цього Закону;
виникнення колективного трудового спору (конфлікту) з питань, передбачених пунктами "в" і "г" статті 2 цього Закону;
- кількісний і персональний склад трудового арбітражу визначається за згодою сторін. Голова трудового арбітражу обирається з числа його членів;
- до складу трудового арбітражу також можуть входити народні депутати України, представники органів державної влади, органів місцевого самоврядування й інші особи;
- організаційне та матеріально-технічне забезпечення роботи трудового арбітражу здійснюється за домовленістю сторін, а якщо сторони не досягли згоди - в рівних частках.
Рішення трудового арбітражу про вирішення колективного трудового спору (конфлікту) є обов`язковим для виконання, якщо сторони про це попередньо домовилися (ч.5 ст.12 указаного Закону).
Статтями 15 та 16 Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» визначено правовий статус та основні завдання Національної служби посередництва і примирення.
Зокрема, Національна служба посередництва і примирення утворюється Президентом України з метою сприяння поліпшенню трудових відносин та запобігання виникненню колективних трудових спорів (конфліктів), їх прогнозування та сприяння своєчасному їх вирішенню, здійснення посередництва для вирішення таких спорів (конфліктів).
Національна служба посередництва і примирення складається з висококваліфікованих фахівців та експертів з питань вирішення колективних трудових спорів (конфліктів) і має свої відділення в Автономній Республіці Крим та областях.
Рішення Національної служби посередництва і примирення мають рекомендаційний характер і повинні розглядатися сторонами колективного трудового спору (конфлікту) та відповідними центральними або місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.
До компетенції Національної служби посередництва і примирення належить: здійснення реєстрації висунутих працівниками вимог та колективних трудових спорів (конфліктів); аналіз вимог, виявлення та узагальнення причин колективних трудових спорів (конфліктів), підготовка пропозицій для їх усунення; підготовка посередників та арбітрів, які спеціалізуються на вирішенні колективних трудових спорів (конфліктів); формування списків арбітрів та посередників; перевірка, в разі необхідності, повноважень представників сторін колективного трудового спору (конфлікту); посередництво у вирішенні колективного трудового спору (конфлікту); залучення до участі в примирних процедурах народних депутатів України, представників державної влади, органів місцевого самоврядування.
Національна служба посередництва і примирення на прохання сторін колективного трудового спору (конфлікту) пропонує кандидатури незалежних посередників, членів трудового арбітражу, координує роботу трудового арбітражу, направляє своїх спеціалістів, експертів для участі у роботі примирних органів.
Представники Національної служби посередництва і примирення можуть брати участь у вирішенні колективного трудового спору (конфлікту) на всіх його стадіях.
Положенням про Національну службу посередництва і примирення, затвердженого Указом Президента України від 17.11.1998 року №1258/98 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Положення про НСПП) установлено, що НПСС є державним органом, створеним Президентом України для сприяння врегулюванню колективних трудових спорів (конфліктів).
Відповідно до п.6 Положення про НСПП у межах своїх повноважень НСПП приймає рішення, які мають рекомендаційний характер і повинні розглядатися сторонами колективного трудового спору (конфлікту), відповідними центральними або місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування.
З наведених положень Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» та Положення про НСПП вбачається, що рішення утвореного за посередництвом НПСС трудового арбітражу про вирішення колективного трудового спору (конфлікту) не є безпосередньо рішенням НСПП, а є рішенням створеного сторонами такого спору (конфлікту) за посередництвом НСПП (в даному випадку за посередництвом відділення НСПП в Миколаївській області) спеціального органу – трудового арбітражу.
Колегія суддів зауважує, що з положень вказаного Закону, зокрема статті 15, вбачається, що НСПП у процесі врегулювання колективних трудових спорів (конфліктів) не ухвалює рішень, які б зобов`язували сторін конфлікту до вчинення певних дій чи прийняття рішень або ж навпаки, ставали на заваді намірам сторін щодо врегулювання колективного трудового спору. Її завдання у цих правовідносинах полягає власне у тому, щоб допомоги, сприяти вирішити колективний трудовий спір (конфлікт), примирити сторін, тобто власне у посередництві, що вочевидь не передбачає ухвалення правових актів зобов`язального характеру.
Наказом Національної служби посередництва і примирення від 18.11.2008 року №135 затверджене Положення «Про трудовий арбітраж», яким визначений порядок утворення та діяльності трудового арбітражу його повноваження та принципи роботи, визначені права та обов`язки членів трудового арбітражу. 
Окремо розділом 3 цього Положення визначена процедура розгляду колективного трудового спору (конфлікту) трудовим арбітражем, в якому зокрема, містяться такі положення:
- сторони колективного трудового спору під час розгляду колективного трудового спору (конфлікту) мають рівні права. Завдання трудового арбітражу при розгляді конкретного трудового спору (конфлікту) - встановити порушені норми права і захистити порушені права. Наявність права та необхідність його захисту можуть бути виявлені лише в результаті розгляду спору трудовим арбітражем, а сторонам колективного трудового спору (конфлікту) мають бути надані рівні можливості у відстоюванні своєї правоти. Трудовий арбітраж зобов`язаний забезпечити рівність можливостей сторін колективного трудового спору (конфлікту) у доказовій діяльності (п.3.3);
- процес розгляду колективного трудового спору (конфлікту) трудовим арбітражем проводиться у формі змагання між сторонами, підставою для якого є протилежність їх матеріально-правових 
інтересів (п.3.4);
- засідання трудового арбітражу є відкритими, за винятком випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної чи комерційної таємниці (п.3.7);
- трудовий арбітраж під час своєї роботи зобов`язаний забезпечити дотримання принципу змагальності сторін колективного трудового спору (конфлікту) та свободи в наданні ними своїх доказів і у доведенні їх переконливості. Обов`язок доказування покладається на сторони колективного трудового спору (конфлікту): кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (п.3.16).
Розділом 4 вказаного Положення визначені вимоги до рішення трудового арбітражу, зокрема:
- рішення трудового арбітражу приймається після дослідження усіх обставин справи більшістю голосів членів трудового арбітражу, які входять до складу трудового арбітражу. Рішення оголошується у засіданні трудового арбітражу. Трудовий арбітраж вправі оголосити лише резолютивну частину рішення. У цьому випадку, якщо сторони не погодили строк направлення їм рішення, мотивоване рішення має бути направлене сторонам у строк, який не перевищує трьох днів з дня оголошення резолютивної частини рішення. Кожній стороні і НСПП направляється по одному примірнику рішення. Уразі відмови сторони одержати рішення трудового арбітражу або її неявки без поважних причин у засідання трудового арбітражу, де воно оголошується, рішення вважається таким, що оголошене сторонам, про що на рішенні робиться відповідна відмітка, а копія такого рішення надсилається такій стороні (п.4.1);
- рішення трудового арбітражу викладається у письмовій формі і підписується повним складом трудового арбітражу, що розглядав справу, в тому числі і членом трудового арбітражу, який має окрему думку. Окрема думка члена трудового арбітражу викладається письмово та додається до рішення трудового арбітражу (п.4.2); - рішення трудового арбітражу є обов`язковим до виконання, якщо сторони колективного трудового спору (конфлікту) попередньо про це домовились (п.4.5); - рішення трудового арбітражу є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених законодавством України (п.4.6). 
Ці та інші норми Положення про трудовий арбітраж фактично створюють таку процесуальну форму розгляду трудовим арбітражем колективних трудових спорів, яка схожа з процесуальною діяльністю суду. 
Тобто, фактично трудовий арбітраж є квазісудовим органом з розгляду та вирішення колективних трудових спорів, рішення якого згідно пункту 4.6 вказаного Положення є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених законодавством України.
В постанові Великої Палати Верховного суду від 01.10.2019 року у справі №916/2721/18 зазначено, що колективні трудові спори, на відміну від індивідуальних - це спори непозовного провадження між найманими працівниками, трудовим колективом (профспілкою) і власником чи уповноваженим ним органом, в яких йдеться про зіткнення інтересів сторін трудових правовідносин. А тому, до таких спорів застосовується примирно-третейський порядок вирішення, правовий механізм якого визначено Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».
Колегія судів зазначає, що Законом України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)» не передбачено можливості оскарження рішення трудового арбітражу в судовому порядку.
Кодексом адміністративного судочинства України не віднесено до юрисдикції адміністративних судів розгляд спорів щодо правомірності рішень трудового арбітражу.
Слід також зазначити, що вирішений спірним рішенням трудового арбітражу від 25.08.2020р. трудовий спір (конфлікт) між Первинною профспілковою організацією працівників Кривоозерського професійного аграрного ліцею та адміністрацією Кривоозерського професійного аграрного ліцею не стосується публічної служби, що також не дає підстав для віднесення даного спору до юрисдикції адміністративних судів.
Колегія суддів також звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно залучив в якості співвідповідачів арбітрів, які приймали оскаржуване рішення - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , оскільки ці особи в розумінні п.7 ч.1 ст.4 КАС України не є суб`єктами владних повноважень, а тому не можуть бути відповідачами в адміністративній справі.
Відповідно до п.1.2 Положення про арбітра, затвердженого наказом Національної служби посередництва і примирення від 18.11.2008 року №132 арбітр – це підготовлена Національною службою посередництва і примирення особа, яка в разі залучення її сторонами колективного трудового спору для участі в роботі трудового арбітражу, набуває статусу члена трудового арбітражу і має право розгляду колективного трудового спору з метою прийняття рішення по його суті.
Отже, вказані арбітри не здійснювали будь-яких владних управлінських функцій, а на підставі укладеної сторонами вказаного колективного трудового спору угоди від 15.11.2019 року про утворення трудового арбітражу (т.1 а.с.159-160) вирішили такий трудовий спір у відповідності до положень Закону України «Про порядок вирішення колективних трудових спорів (конфліктів)».
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що спірне рішення трудового арбітражу з розгляду колективного трудового спору (конфлікту) від 25.08.2020 року не є рішенням відділення Національної служби посередництва і примирення в Миколаївській області і оскарженню в порядку адміністративного судочинства не підлягає.
Відповідно до ч.1 ст.319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.
Згідно п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.
Оскільки спірне рішення трудового арбітражу з розгляду колективного трудового спору (конфлікту) від 25.08.2020 року не підлягає оскарженню за правилами адміністративного судочинства, провадження у даній адміністративній справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.238 КАС України.
За таких обставин апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню.
Керуючись ст.315, ст.319, ст.321, ст.322, ст.325, ст.328 КАС України, апеляційний суд, –

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги Кривоозерського професійного аграрного ліцею та Кривоозерської місцевої організації профспілки працівників агропромислового комплексу – задовольнити частково.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2021 року – скасувати, а провадження у справі закрити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 16 липня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Кравченко К.В.	
Судді	    	Вербицька Н. В.    Ступакова І.Г.