Номер провадження: 33/813/993/21
Номер справи місцевого суду: 522/4769/21 
Головуючий у першій інстанції Лонський  І.В. 
Доповідач Артеменко  І. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.07.2021 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Артеменко І.А.,
за участю: секретаря судового засідання - Фабіжевської Т.С.,
розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:
Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) рік; стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №039489 від 03.03.2021 року 03.03.2021 року о 15 год. 30 хв. хвилин ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Бехтєрєва,17 керував транспортним засобом BMW, д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: бліде забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, яка не відповідає реальності, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився у присутності свідків. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху. 
Не погоджуючись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд поновити строк на апеляційне оскарження вищенаведеної постанови, скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2021 року та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що:
- справу судом першої інстанції було розглянуто за його відсутності, з урахуванням відсутності у матеріалах справи доказів направлення йому судового повідомлення;
- у матеріалах справи відсутнє направлення водія на медичний огляд;
- пояснення свідків та відеозапис нагрудної камери поліцейського також не свідчать про відмову водія від проходження огляду у закладі охорони здоров`я;
- зміст відеозапису свідчить про відсутність у водія ознак алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі.
Судом апеляційної інстанції, з метою встановлення права на справедливий суд, забезпечення завдання КУпАПу щодо охорони прав і свобод громадян, дотримання принципу здійснення провадження в справах про адміністративні правопорушення на основі суворого додержання законності, досліджено матеріали справи, з яких апеляційний суд вважає необхідним задовольнити клопотання ОСОБА_1 та поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін.
Відповідно до ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Згідно положень ч. 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.
Оскільки матеріали справи не містять доказів отримання апелянтом оскаржуваної постанови, яку було винесено за його відсутності, раніше ніж, як зазначено у апеляційній скарзі, 18 травня 2021 року апеляційний суд вважає, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню для забезпечення права особи на доступ до правосуддя.
Разом з тим, апеляційний суд не в змозі погодитись із доводами апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, з огляду на наступні обставини.
Відповідно до положень ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП України, за кваліфікуючими ознаками: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, повністю доведена та підтверджується наступними доказами:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №039489 від 03.03.2021 року з якого вбачається, що 03.03.2021 року о 15 год. 30 хв. хвилин ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Бехтєрєва,17 керував транспортним засобом BMW, д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння а саме: бліде забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, яка не відповідає реальності, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому порядку відмовився у присутності свідків. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху (а.с.3).
-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про те, що 03.03.2021 року працівниками УПП їх було залучено в якості свідків при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 130 КУпАП. В їх присутності водію ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного з чим водій погодився(а.с.4).
-відеозаписом, який міститься в матеріалах справи (а.с.5), з якого вбачається, що 03.03.2021 року ОСОБА_1 в м. Одесі по вул. Бехтєрєва,17 керував транспортним засобом BMW, д/з НОМЕР_1 , з явними ознаками сп`яніння а саме: поведінка, яка не відповідає реальності, порушення координації рухів, не зв`язна мова. Водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я з чим водій погодився та що було зафіксовано у відповідних поясненнях свідків, втім у подальшому водій відмовився від проходження відповідного огляду, погрожував та висловлював чисельні образи у бік поліцейських у присутності свідків. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.
- довідкою згідно інформаційного порталу Національної поліції від 09.03.2021 року, відповідно до якої ОСОБА_1 19.02.2021 року притягувався Приморським районним судом м. Одеси та 25.02.2021 року Малиновським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Щодо посилань апелянта на відсутність належного сповіщення його судом першої інстанції апеляційний суд хоч і знаходить слушними, втім з огляду на те, що право на особисту участь у судовому засіданні було поновлене, шляхом прийняття апеляційної скарги до розгляду та наданням права особистої присутності у суді апеляційної інстанції з метою надання своїх пояснень та доказів на підтримання вимог апеляційної скарги, втім ОСОБА_1 не було надано апеляційному суду доданих доказів чи пояснень, які б свідчили про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, як зазначив апелянт.
Окрім того, апелянта було сповіщено належним чином про направлення протоколу на розгляд до Приморського районного суду м. Одеси ще у день складання такого протоколу, що достеменно зафіксовано на камеру нагрудного відеореєстратора поліцейського, запис якої долучено до протоколу та наявний у матеріалах справи. Втім у подальшому розглядом справи він не цікавився, правами, передбаченими ч.1 ст. 268 КУпАП, а зокрема, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи скористався лише зі спливом майже трьох місяців з дня складання відповідного протоколу про адміністративне правопорушення. 
У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008р. «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Критично апеляційний суд відносить і до посилань представника апелянта на те, що пояснення свідків та запис нагрудної камери поліцейського не свідчать про відмову його від проходження медичного огляду, зважаючи на те, що пояснення, надані свідками, протокол про вчинення адміністративне правопорушення та відеозапис нагрудної камери поліцейського свідчать про обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 130 КУпАП, є повними, безсумнівними, послідовними, такими що узгоджуються та доповнюють один одного, є належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме наявність у водія ОСОБА_1 на момент зупинки транспортного засобу під його керуванням ознака сп`яніння, а саме: поведінка, яка не відповідає реальності, порушення координації рухів, не зв`язна мова та факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляд у встановленому законом порядку, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.
При цьому, слід зазначити, що свідки залучались працівниками патрульної поліції з метою виконання вимог пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103, яким передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення в присутності двох свідків у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Особи залучених свідків встановлено належним чином та зафіксовані як у протоколі про адміністративне правопорушення так і відповідних поясненнях..
Посилання ж апелянта на відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції є безпідставними та такими, що до уваги апеляційним судом не приймаються з огляду на відмову водія від проходження такого огляду.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, тобто у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а тому слід визнати, що висновок районного суду про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, підтверджений наявними у матеріалах справи доказами.
Позиція ОСОБА_1 , яку він висловив в апеляційній скарзі щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам законності та обґрунтованості, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту та ухилення від відповідальності за вчинене правопорушення.
При визначені виду та міри адміністративного стягнення судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.
Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_4 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.3 КУпАП. 
Враховуючи наведені обставини, вважаю, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання ОСОБА_1 - задовольнити та поновити строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення. 
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 05 травня 2021 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, та накладання адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, у сумі 40 800 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 10 (десять) рік; стягнуто судовий збір в розмірі 454 грн. - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя 
Одеського апеляційного суду                                                І.А. Артеменко