ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2021 року		Справа № 380/8508/21 пров. № А/857/12617/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача - Качмара В.Я.,
суддів - Затолочного В.С., Курильця А.Р., 
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крам-М» до Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Крам-М» на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року (суддя Гулкевич І.З., м.Львів), -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Крам-М» (далі - ТОВ) звернулося до суду з позовом до Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у м.Львові (далі - Інспекція) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 12.05.2021 №57-Ш (далі - Постанова).
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року позовну заяву ТОВ до Інспекції про скасування Постанови повернуто позивачеві разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Не погодившись із постановленою ухвалою, її оскаржив позивач, який із покликанням на порушення норм процесуального права, просить таку скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
В доводах апеляційної скарги посилаючись на окремі обставини справи вказує, що суд в силу наданих йому повноважень мав можливість за допомогою відомостей в Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі - ЄДР, Реєстр відповідно) пересвідчитись, що особа, яка підписала позовну заяву є директором ТОВ і може сам безпосередньо вчиняти будь-які дії в частині представництва юридичної особи в суді.
Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У відповідності до частини другої статті 312 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3 (повернення заяви позивачеві (заявникові)) 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження)
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції вказав, що до позовної заяви не було надано жодних доказів, які підтверджують право законного представника підписувати від імені позивача позовну заяву, а також доказів того, що ОСОБА_1 станом на день звернення з позовом до суду дійсно обіймає посаду директора та має право вчиняти юридично значимі дії без будь-яких обмежень, таким чином, позовна заява підписана та подана особою, яка не має права її підписувати, у зв`язку з чим підлягає поверненню.
Такі висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам справи та зроблені з порушенням норм процесуального права, з огляду на таке.
Згідно з пунктом першим частини першої статті 171 КАС суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.
Відповідно до частини першої статті 169 КАС суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Позовна заява повертається позивачеві, якщо: позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.
Частиною третьою статті 9 КАС передбачено, що кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.
Відповідно до частин першої, третьої статті 55 КАС сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Юридична особа незалежно від порядку її створення, суб`єкт владних повноважень, який не є юридичною особою, беруть участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), або через представника.
З аналізу вказаних норм вбачається, що позовна заява подана юридичною особою повинна бути підписана її керівником, уповноваженим діяти від її (його) імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи, суб`єкта владних повноважень).
З матеріалів справи видно, що позовна заява у цій справі подана та підписана директором ТОВ ОСОБА_1. До вказаної заяви додано: копію позовної заяви з додатками для відповідача; дві квитанції про сплату судового збору; копія Постанови (а.с.3).
Відповідно до протоколу загальних зборів ТОВ від 29.12.2020 №3/20, що долучений скаржником до апеляційної скарги, ОСОБА_1 призначено директором ТОВ з 30.12.2020.
Статтею 59 КАС визначено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами:
1) довіреністю фізичної або юридичної особи;
2) свідоцтвом про народження дитини або рішенням про призначення опікуном, піклувальником чи охоронцем спадкового майна.
Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою.
У разі задоволення заявленого клопотання щодо посвідчення довіреності фізичної особи на ведення справи, що розглядається, суд без виходу до нарадчої кімнати постановляє ухвалу, яка заноситься секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, а сама довіреність або засвідчена підписом судді копія з неї приєднується до справи.
Довіреність фізичної особи, за зверненням якої прийнято рішення про надання їй безоплатної вторинної правничої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), який прийняв таке рішення.
Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді.
Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.
У разі подання представником заяви по суті справи в електронній формі він може додати до неї довіреність або ордер в електронній формі, підписані електронним цифровим підписом відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.
Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
З наведеного висновується, що дія статті 59 КАС не поширюється на випадки самопредставництва юридичної особи. Інші норми вказаного Кодексу також не вимагають додавання до, зокрема, позовної заяви, документів, що підтверджують повноваження відповідного керівника у випадку самопредставництва юридичної особи.
Такі висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду, що викладена у постанові від 19 червня 2019 року у справі №620/3827/18.
Поряд з цим, з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців створено ЄДР.
Згідно пункту 13 частини другої статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться такі відомості про юридичну особу, крім державних органів і органів місцевого самоврядування як юридичних осіб:відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.
Зі змісту оскаржуваної ухвали видно, що суд в порушення вимог пункту 1 частини першої статті 171 КАС з метою усунення усіх сумнівів не вжив передбачених КАС заходів, зокрема, з власної ініціативи (шляхом перевірки відомостей про керівника ТОВ в ЄДР), чи шляхом залишення позовної заяви без руху із рекомендацією ТОВ подати інформацію щодо особи, яка представляє позивача та підписала позовну заяву, дійшов передчасного висновку про відсутність доказів того, що ОСОБА_1 дійсно обіймає посаду директора ТОВ та має право вчиняти юридично значимі дії без будь-яких обмежень.
Крім того, повернення заяв (скарг) за наявності у суду процесуальної можливості пересвідчитись у наявності в особи відповідних повноважень під час розгляду справи (скарги) містить ознаки зайвого формалізму та ставить під загрозу дотримання завдань адміністративного судочинства, закріплених у частині першій статті 2 КАС, а також дотримання учасниками справи строків звернення до суду та оскарження судових рішень, особливо у термінових адміністративних справах.
З огляду на викладене, в суду першої інстанції були відсутніми достатні і належні підстави для повернення позовної заяви ТОВ на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС.
Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до переконання про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання. Відтак, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, а справа направленню до цього ж суду для продовження її розгляду по суті.
Керуючись статтями 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328 КАС, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Крам-М» задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2021 року скасувати, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	В. С. Затолочний 	
 	 	А. Р. Курилець  	
Повне судове рішення складено 16 серпня 2021 року.