ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

13 липня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/12829/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: 
                                          судді-доповідача Чумака С.Ю.,
                                                     суддів:  Чабаненко С.В., Юрко І.В.,     
секретар судового засідання  Рубан А.В.

за участі позивача ОСОБА_1 , представника позивача Герасимчука С.С., представників відповідачів Пастернак В.В., Тимошенко О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № 160/12829/20 (суддя І інстанції - Дєєв М.В. )

за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради (відповідач-1), Департаменту інноваційного розвитку Дніпровської міської ради (відовідач-2), Експертної комісії з партиципаторного бюджетування (бюджету участі) у м. Дніпрі (відповідач-3), Дніпровського міського голови Філатова Бориса Альбертовича (відповідач-4) про визнання протиправним і нечинним розпорядження, визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:
ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ, РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ, ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ ТА УЗАГАЛЬНЕНІ ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Позивач звернувся до суду з позовом (т. № 1 а.с. 7), в якому, з урахуванням уточненого позову (т. № 2 а.с. 106-107) просив:

- визнати протиправним і нечинним розпорядження відповідача-4 від 05.10.2020 № 1190-р «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 14.04.2020 № 452-р «Про затвердження параметрів партиципаторного бюджетування (бюджету участі) м. Дніпра у 2020 році»;

- визнати протиправними дії відповідача-2 по зазначенню на сайті https://adm.dniprorada.gov.ua/ «Платформа реалізації ідей для покращення твого міста» дати оголошення переможців 18.11.2020;

- зобов`язати відповідача-4 затвердити списки проектів-переможців, які за рейтинговою системою станом на 23 год. 59 хв. 06.10.2020 набрали максимальну кількість голосів та стовідсотково увійшли до визначеного бюджету кожної групи партиципаторного бюджетування м. Дніпра у 2020 році;

- зобов`язати відповідача-2 розмістити на е-сервісі «Громадський проект» та на офіційному веб-сайті відповідача-1 в розділі «Відкрите місто», категорія «Бюджет участі» затверджені станом на 23 год. 59 хв. 06.10.2020 списки проектів-переможців протягом 2 робочих днів і сформувати загальний звіт за результатами конкурсу проектів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене рішення та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування скарги зазначила, що вважає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, оскільки неправильно визначив предмет доказування і не з`ясував обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, неправильно кваліфікував правовідносини сторін, які випливають з встановлених обставин. Крім того зазначає, що суд першої інстанції вважає встановленими недоведені обставини, що мають значення для справи, оскільки у судовому рішенні зазначенні певні обставини (факти), які, на її думку, не підтверджені доказами, їх недостатність, недостовірність та (або) суперечливість, відсутність мотивів прийняття чи не прийняття доказів тощо. Також вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, оскільки має місце закон, який підлягав застосуванню унаслідок неправильної юридичної кваліфікації правовідносин або неправильного витлумаченого закону, який хоч і підлягав застосуванню, проте його зміст і сутність сприйнято неправильно через розширене чи обмежене тлумачення. 

У відзивах на апеляційну скаргу відповідачі просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ВИЗНАЧЕНІ ВІДПОВІДНО ДО НИХ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ
Розпорядженням Дніпровського міського голови від 14.04.2020 № 452-р «Про затвердження параметрів партиципаторного бюджетування (бюджету участі) м. Дніпра у 2020 році», зокрема, підпунктом 1.3 затверджено календарний план проведення етапів конкурсу партиципаторного бюджетування (бюджету участі) у м. Дніпрі на 2020 рік, а саме: - строки приймання проєктів – з 18.05.2020 по 16.06.2020 включно; - голосування – з 16.09.2020 по 06.10.2020 включно; - оголошення списку проєктів-переможців – до 30.10.2020 (т. № 1 а.с. 96).

05.10.2020 розпорядженням Дніпровського міського голови № 1190-р «Про внесення змін до розпорядження міського голови від 14.04.2020 № 452-р «Про затвердження параметрів партиципаторного бюджетування (бюджету участі) м. Дніпра у 2020 році» внесено зміни, а саме в підпункт 1.3 цифри « 06.10.2020» замінено цифрами « 01.11.2020» (т. № 1 а.с. 95).

У зв`язку з прийняттям вказаного розпорядження та внесення змін, на сайті https://adm.dniprorada.gov.ua/ «Платформа реалізації ідей для покращення твого міста» зазначено дату оголошення переможців 18.11.2020.

Позивач не погодившись з розпорядженням № 1190-р від 05.10.2020 та діями відповідача-2 щодо зазначення на сайті міськради інформації дати оголошення переможців 18.11.2020 та вважаючи їх такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, звернувся з цим позовом до суду.

Відмовляючи у позові, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено наявності порушення чи невизнання її прав та інтересів, зокрема тих, що впливали чи нівелювали б її очікуваний результат. Крім того, суд зазначив, що відповідач при прийнятті оскарженого розпорядження діяв пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це розпорядження. 

НОРМИ ПРАВА, ЯКІ РЕГУЛЮЮТЬ СПІРНІ ПРАВОВІДНОСИНИ, ТА ЇХ ЗАСТОСУВАННЯ СУДОМ
Частиною першою  статті 1 Кодексу адміністративного судочинства України  визначено завдання адміністративного судочинства, яким є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивачем, як визначено пунктом 8 частини 1  статті 4 цього ж Кодексу, є особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України  передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист. До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Аналіз зазначених вище положень процесуального закону дозволяє колегії суддів дійти висновку, що суд при розгляді позову має встановити, по-перше, наявність правовідносин між сторонами по справі та їх характер; по-друге, які права, свободи та інтереси позивача порушені суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах у зв`язку із прийняттям рішення, вчинення дій або допущеної бездіяльності; по-третє, відновити порушені права, обравши відповідний спосіб захисту, визначений  статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України.

Якщо позивач не довів факту порушення особисто своїх прав, то навіть у разі, якщо рішення та дії/бездіяльність суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Колегія суддів зазначає, що право фізичної особи, на звернення до суду не піддається сумніву, однак таке право, у розумінні  Кодексу адміністративного судочинства України, виникає у випадку порушення прав та законних інтересів безпосередньо зазначеної особи, захист яких відбувається у судовому порядку.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 у справі № 18-рп/2004 термін «порушене право», який вживається у низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». При цьому з приводу останнього, то в тому ж рішенні Конституційного Суду України зазначено, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним.

Судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який: має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання, але виходить за межі суб`єктивного права; пов`язаний із конкретним матеріальним або нематеріальним благом; є визначеним (благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним); у позовній заяві або скарзі особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає; є персоналізованим, тобто належить конкретній особі - позивачу або скаржнику; порушений суб`єктом владних повноважень.

Отже, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було конкретним, персоналізованим і обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Позивачем в обґрунтування позовних вимог вказано, що оскарженим розпорядженням порушені її права, як мешканки м. Дніпра, оскільки вона відповідно до розпорядження від 14.04.2020 № 452-р в початковій редакції, проголосувала за проекти 102 – «З новими вікнами тепло і затишно в КЗО СІП № 115», 104 – «Новий комп`ютерний клас у школі № 115», 105 – «Сучасний освітній простір у школі № 115», 153 – «Нова підлога для школярів КЗО «СШ № 129 ФМП» ДМР». 255 – «Безпечний майданчик по вул. Д. Кедріна 53А», 268 – «Захопливе навчання з інтерактивними панелями для шкіл 15, 34, 89» до 06.10.20, а в останній день голосування в.о. Дніпровського міського голови надав додатковий строк для голосування мешканцям, які своє право на участь в голосуванні не використали. Також зазначено, що позивач активно брала участь в агітуванні за шкільні проекти школи № 115, один з яких - 104 «Новий комп`ютерний клас у школі № 115» - став лідером серед малих освітніх проектів станом на 23:59 06.10.20 (час та день закінчення голосування за початковою редакцією розпорядження № 452-р від 14.04.20) з кількістю голосів 2127, 12 місце в рейтингу, проте через оскаржене розпорядження місця лідерів можуть змінитися, що вже відбувається на цей час. Станом на 9 жовтня 2020 року проект 104 вже на 13 місці, оскільки проекти, що були позаду, активно голосують.

Суд зазначає, що відповідно до частини 2 статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

З наведеної норми Конституції України слідує, що судова юрисдикціям поширюється не загалом на всі суспільні правовідносини, а лише на такі, що врегульовані нормами права, тобто на правовідносини. В свою чергу неодмінними елементом правовідносин є їх зміст, тобто суб`єктивне право особи та її обов`язок. Відтак, судовому захисту підлягає суб`єктивне право особи, яке порушується у конкретних правовідносинах.

Підставою для звернення особи до суду з позовом щодо оскарження рішення, дії чи бездіяльності будь-якого органу державної влади, органу місцевого самоврядування, посадових і службових осіб є наявність у позивача переконання в порушенні його прав або свобод чи в існуванні перешкод у здійсненні цих прав.

Враховуючи положення статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України предметом розгляду в порядку адміністративного судочинства є рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Виходячи з наведеного, фізичними та юридичними особами до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси.

Так, позивач скористалась наданим їй правом віддати голоси за громадські проекти, які вона вважає гідними бути реалізованими у м. Дніпрі, разом з тим, позивач не є автором жодного з  громадських проектів.

Крім того, судом встановлено, що після прийняття оскарженого рішення, розпорядженням Дніпровського міського голови 21.10.2020 № 1251-р від було внесено зміни до розпорядження міського голови від 14.04.2020 № 452-р «Про затвердження параметрів партиципаторного бюджетування (бюджету участі) м. Дніпра у 2020 році», а саме в підпункті 1.3 цифри « 30.10.2020» замінено цифрами « 30.11.2020».

Тобто, розпорядженням міського голови внесені зміни лише в частині продовження строків голосування та оголошення переможця, що жодним чином не вплинуло на права та інтереси позивача, оскільки остання своє право проголосувати використала.

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не доведено наявності порушення чи не визнання її прав та інтересів, оскільки, по-перше, безпосередньо позивач в будь-які відносини з відповідачем не вступала, вона не є автором жодного з проектів, які брали участь у голосуванні, по-друге, позивач використала своє право проголосувати за певні проекти в повному обсязі, проголосувавши за максимально можливу кількість проектів. Доводи позивача, що її права та інтереси порушені можливим коригуванням рейтингу переможців у зв`язку з пролонгацією голосування, є безпідставними, оскільки носять характер припущень. До того ж, як зазначено вище, позивач не є автором жодного з проектів, а тому особисто її права та інтереси навіть у випадку змін в рейтингу переможців не порушуються.

Оскільки позивач звернулась до суду з позовом як особа, права якої оскарженими рішенням і діями відповідачів не порушені, то підстави для аналізу правомірності останніх по суті відсутні, а тому апеляційний суд доводи позивача з цього приводу не досліджує та не аналізує.

ВИСНОВОК АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Судом першої інстанції рішення прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду – без змін.
Повний текст складений 16 липня 2021 року.

На підставі викладеного, керуючись статтями  242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі № 160/12829/20 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття 13 липня 2021 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач                                                            С.Ю. Чумак 

                          суддя                                                            С.В. Чабаненко 

                          суддя                                                            І.В. Юрко