УХВАЛА

12 серпня 2021 року 
м. Київ
справа № 826/16397/18
адміністративне провадження № К/9901/27762/21  
Верховний Суд у складі судді-доповідача Касаційного адміністративного суду Данилевич Н.А., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2021 року у справі №826/16397/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України", за участю третьої особи - Ради адвокатів міста Києва про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,  
ВСТАНОВИВ:
29 липня 2021 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до статті 327 Кодексу адміністративного судочинства України.

ОСОБА_2 звернувся до окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Недержавної некомерційної неприбуткової професійної організації "Національна асоціація адвокатів України", третя особа - Рада адвокатів міста Києва, в якому просив:

- визнати бездіяльність розпорядника публічної інформації відповідача щодо невнесення до Єдиного реєстру адвокатів України публічної інформації у формі відкритих даних та відомостей стосовно позивача протиправною     та     зобов`язати відповідача внести до ЄРАУ публічну інформацію у формі відкритих даних та відомості стосовно позивача для відображення на офіційному веб-сайті НААК для загального доступу;          

- стягнути з відповідача на користь позивача, судовий збір, сплачений за подання цієї позовної заяви в сумі: 704,80 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 квітня 2020 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2021 року апеляційне провадження у справі закрито.
Під час перевірки зазначеної касаційної скарги на предмет дотримання вимог  статті 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -  КАС України) встановлено, що у касаційній скарзі не викладені передбачені  КАС України, в редакції яка діє з 08 лютого 2020 року, підстави для оскарження судових рішень в касаційному порядку.

За правилами частини третьою  статті 328 КАС України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частинах другій і третій статті 328, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Отже, законодавцем визначено, що особа може скористатись правом на касаційне оскарження судових рішень виключно у визначених цим Кодексом випадках.

Натомість скаржником ухвала Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2021 року у справі №826/16397/18 оскаржується з підстав, передбачених п.1, 4 ч.2  ст.353 КАС України та п. 4, 7 ч.3 ст.353 КАС України.

Відповідно до ч.2 ст.353 КАС України підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо:

1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; або

4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Разом з тим, за ч.1 ст.353 КАС України підставою для скасування ухвали судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Отже, підстави для скасування ухвал судів першої та (або) апеляційної інстанцій визначені частиною 1 ст.353 КАС України, однак скаржник зазначив, що ухвала суду апеляційної інстанції про закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ним оскаржується з підстав  п.1, 4 ч.2  ст.353 КАС України.

Крім того, скаржник вказує, що касаційна скарга ним подана з підстав п. 4, 7 ч.3 ст.353 КАС України.

Так, відповідно до приписів частини 3 статті 353 Кодексу порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судових рішень з направленням справи на новий розгляд, якщо:

4) суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі;

7) судове рішення ухвалено судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що скаржник вказує на порушення правил юрисдикції в контексті недотримання судами правової позиції Великої Палати Верховного Суду у справі №160/9696/18 стосовно розгляду спорів, що стосуються внутрішньо статутної діяльності адвокатів (КДКА) в позасудовому порядку. 

Так, у справі №160/9696/18 оскаржуються дії Ради адвокатів щодо скликання та проведення конференції адвокатів Дніпропетровської області 07 грудня 2018 року; дії голови Ради адвокатів Лещенко Т. О. з організаційно-технічного забезпечення проведення конференції адвокатів Дніпропетровської області 07 грудня 2018 року та рішення конференції адвокатів Дніпропетровської області від 07 грудня 2018 року, оформлене протоколом від 07 грудня 2018 року, в тексті якого зазначено, що конференція проведена згідно з рішенням Ради адвокатів України від 12 жовтня 2018 року № 161 «Про скликання конференції адвокатів Дніпропетровської області, затвердженого Порядком висування та обрання делегатів конференції адвокатів Дніпропетровської області, Регламенту конференції адвокатів Дніпропетровської області та встановлення квоти представництва» та рішеннями Ради адвокатів Дніпропетровської області від 05 листопада 2018 року № 101 та від 20 листопада 2018 року № 103.

Разом з тим, у справі, що розглядається є спір між фізичною особою та розпорядником публічної інформації, отже правовідносини у справі №160/9696/18 та у справі №826/16397/18 не є подібними.

Отже, скаржником не зазначено підстав, за якими може бути оскаржено ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2021 року.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Варто зазначити, що відповідно до приписів статті 44 КАС України учасники справи, маючи намір добросовісної реалізації належного їм права на касаційне оскарження судового рішення, повинні забезпечити неухильне виконання вимог процесуального закону, зокрема, стосовно строку подання касаційної скарги, її форми та змісту.

При цьому, з урахуванням змін до КАС України, внесених Законом України від 15 січня 2020 року № 460-IX і які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття до розгляду і відкриття касаційного провадження.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Повернення Верховним Судом касаційної скарги не є обмеженням доступу до суду та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей  328,  330,  332,  359 КАС України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 8 червня 2021 року у справі №826/16397/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Недержавної некомерційної професійної організації "Національна асоціація адвокатів України", за участю третьої особи - Ради адвокатів міста Києва про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - повернути особі, яка її подала.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному   статтею 251 КАС України.

Роз`яснити, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

Суддя	Н.А. Данилевич