УХВАЛА
13 липня 2021 року
м. Київ
справа № 439/30/19
провадження № 51-3092ск21
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 березня 2021 року, постановлені стосовно нього,
встановив:
За вироком Бродівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 125 КК, та призначено йому покарання у виді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі частини 5 статті 74, пункту 1 частини 1 статті 49 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування призначеного покарання у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. 
Ухвалою Львівського апеляційного суду від 15 березня 2021 року вирок місцевого суду залишено без змін.
Не погоджуючись із постановленими у кримінальному провадженні судовими рішеннями, засуджений ОСОБА_4 звернувся до суду із касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження відносно нього.
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 червня 2021 року повернуто касаційну скаргу засудженого, оскільки подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку.
05 липня 2021 року засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся з касаційною скаргою, в якій порушує питання про скасування судових рішень і закриття кримінального провадження відносно нього.
До касаційної скарги засуджений долучає клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке мотивоване тим, що 15 березня 2021 року апеляційним судом проголошено резолютивну частину ухвали, проте оголошення повного тексту ухвали відбулося 19 березня 2021 року без участі засудженого та його захисника. Тому на думку засудженого строк має рахуватися з моменту проголошення повного тексту, а саме: з 19 березня 2021 року. Крім цього, апеляційним судом копія ухвали йому не надсилалась.
Відповідно до вимог частини 2 статті 426 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, – в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення. 
При цьому, правило початку перебігу строку на касаційне оскарження, визначене статтею 426 КПК, є загальним для всіх учасників кримінального провадження за винятком засудженого, який перебуває під вартою.
Як убачається з матеріалів провадження, вироком місцевого суду ОСОБА_4 звільнений від призначеного покарання у виді штрафу, а тому під вартою не перебуває.
Останнім днем подачі касаційної скарги на судові рішення, які набрали законної сили 15 березня 2021 року, є 16 червня 2021 року.
Разом з тим, касаційну скаргу на вирок та ухвалу судів першої та апеляційної інстанцій засудженим подано до відділення поштового зв`язку 05 липня 2021 року. Цією ж датою підписано і касаційну скаргу засудженого.
Викладені обставини свідчать про пропуск ОСОБА_4 строку на касаційне оскарження судових рішень, про що вже наголошувалося в ухвалі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 24 червня 2021 року.
Частиною 1 статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише в тому випадку, якщо судом буде визначено поважність причин його пропуску.
Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті  обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від  волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи  труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. Такі обставини мають бути підтверджені скаржником.
Проте клопотання засудженого ОСОБА_4 про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень відносно нього не містить достатніх аргументів на  підтвердження поважності причин пропуску строку касаційного оскарження, через які він не мав об`єктивної можливості подати касаційну скаргу саме на оскаржувані судові рішення. Твердження засудженого на обґрунтування поважності причин пропуску строку не свідчать про причини об`єктивного характеру, які позбавили його можливості протягом трьохмісячного строку, визначеного статтею 426 КПК, звернутися до апеляційного суду для отримання оскаржуваного рішення. При цьому, як наголошувалося вище, початок перебігу строку на касаційне оскарження КПК пов`язує з моментом оголошення судового рішення, а не отримання його копії.
Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд касаційної інстанції за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.
Керуючись пунктом 3 частини 3 статті 429 КПК, Верховний Суд 
постановив:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про  поновлення строку на касаційне оскарження вироку Бродівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року та ухвали Львівського апеляційного суду від 15 березня 2021 року відмовити.
Повернути засудженому ОСОБА_4 касаційну скаргу на вирок Бродівського районного суду Львівської області від 02 листопада 2020 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 15 березня 2021 року стосовно нього разом з усіма доданими до цієї скарги матеріалами.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 
 
ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3