УХВАЛА

29 вересня 2021 року 
Київ
справа №460/4192/20
адміністративне провадження № К/9901/6677/21  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Білак М.В.,
суддів Губської О.А., Калашнікової О.В.,

розглянув в порядку письмового провадження справу
за касаційною скаргою  ОСОБА_1  
на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року (суддя -Щербаков В.В.)
на постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року  (колегія суддів у складі головуючого судді – Заверухи О.Б., суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.)
у справі №460/4192/20
за позовом ОСОБА_1 
до Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України 
про визнання бездіяльності протиправною,

I. РУХ СПРАВИ
1. У червні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України щодо відсутності наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу), який би визначав службове становище ОСОБА_1 після завершення організаційних заходів, та введення в дію переліку змін до штату №01/132 - управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 31 липня 2017 року;
- визнати протиправною бездіяльність оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України щодо невиконання вимог пунктів 9.1, 10.4, 37.1, 37.1.1, 37.2, 37.3, 37.7 наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» в частині припинення нарахування та виплати позивачу щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з дня введення в дію переліків змін до штату №01/132 - Управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на виконання спільних Директив Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від     26 квітня 2017 року №Д-322/1/5дск, та від 25 травня 2017 року №Д-322/1/6дск;
- зобов`язати оперативне командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення, з дня введення в дію переліків змін до штату №01/132 - Управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на виконання спільних Директив Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від 26.04.2017 №Д-322/1/5дск, від 25.05.2017 №Д-322/1/6дск по день виключення зі списків особового складу частини з урахуванням виплачених сум щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
2. На думку ОСОБА_1 , відповідач протиправно позбавив його щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, не визначивши його статус у період з дня введення в дію змін до штату по день виключення зі списків додаткових видів грошового забезпечення.
3. Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року, закрито провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання протиправної бездіяльності оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України щодо невиконання вимог пунктів 9.1, 10.4, 37.1, 37.1.1, 37.2, 37.3, 37.7 наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 №260 «Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» в частині припинення нарахування та виплати ОСОБА_1 щомісячних додаткових видів грошового забезпечення з дня введення в дію переліків змін до штату №01/132 - Управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на виконання спільних Директив Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України від     26 квітня 2017 року №Д-322/1/5дск, та від 25 травня 2017 року №Д-322/1/6дск; та в частині зобов`язання оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ Збройних Сил України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 усі щомісячні додаткові види грошового забезпечення, з дня введення в дію вищевказаних переліків змін до штату по день виключення зі списків особового складу частини з урахуванням виплачених сум щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
4. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року, в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
5. Не погоджуючись із судовими рішеннями та посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою.
6. Ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2021 року відкрито касаційне провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі – КАС України).

II. ОБСТАВИНИ СПРАВИ
7.  ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом на посадах офіцерського складу у військових частинах Збройних Сил України. З 05 березня 2015 року по 28 вересня 2017 року займав посаду старшого офіцера відділу напрямків управління територіальної оборони Оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
8. 20 липня 2017 року військово-лікарською комісією Західного регіону ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час.
9. 24 липня 2017 року позивачем подано рапорт про звільнення з лав Збройних Сил України за станом здоров`я.
10. На підставі наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №172 від 31 липня 2017 року введені в дію зміни до штату №01/132 Управлінням оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » з 31 липня 2017 року. Згідно із введених змін до штату було змінено номенклатуру посад, у свою чергу, посада позивача була відсутня у новому штаті управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».
11. Наказом командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 13 вересня 2017 року №318 підполковника ОСОБА_2 звільнено з військової служби відповідно до частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я).
12. Згідно з витягом з наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) №215 від 21 вересня 2017 року: підполковник ОСОБА_2 , який знаходиться поза штатом управління оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 », вважається таким, що справи та посаду здав, з урахуванням наданої при звільненні другої частини щорічної основної відпустки за 2017 рік строком на 6 діб з 22 вересня по 27 вересня 2017 року. 
13. З 28 вересня 2017 року ОСОБА_2 виключено із списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення й направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського ОМВК Рівненської області.
14. Проаналізувавши видані відповідачем накази, позивач прийшов до висновку про наявність протиправної бездіяльності, яка полягає у не прийнятті наказу по особовому складу, який би визначав його службове становище після завершення організаційних заходів та введення в дію переліку змін до штату Командувача Сухопутних військ ЗС України, тобто з 31 липня 2017 року по дату виключення із списків особового складу частини.

IIІ. ОЦІНКА СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
15. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про відсутність протиправної бездіяльності відповідача, оскільки позивач на час проведення організаційно-штатних заходів був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, в зв`язку з чим відмовився від бажання надалі проходити військову службу, жодної доцільності у розгляді питання щодо його призначення на вакантні посади не було.

IV. ДОВОДИ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ
16. У касаційній скарзі позивач вказав, що судами попередніх інстанцій не враховані правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 23 травня 2018 року у справі №826/2068/16, від 24 липня 2020 року у справі №816/654/17 та ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2017 року у справі №826/1262/16.
17. На його думку відповідачем порушено порядок звільнення, встановленого Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджений Указом Президента України від 10 грудня 2008 року N1153/2008, оскільки не призначено на військову посаду та не звільнено з військової служби до завершення організаційних -штатних заходів. 
18. Відповідачем подано відзив на касаційну скаргу, в якому він просив рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін, а скаргу – без задоволення.
19. У відзиві зазначено, що підставою звільнення позивача стало подання ним рапорту внаслідок визнання його непридатним до військової служби в мирний час та обмежено придатним у військовий час, а не внаслідок проведення організаційних заходів. З огляду на те, що до кінця строку проведення організаційно-штатних заходів (до 31 липня 2017 року) не було вирішено питання щодо подальшого службового використання ОСОБА_1 , штатна посада якого з цієї дати була скорочена, він міг перебувати лише поза штатом. У свою чергу, військовослужбовцям, які звільнені від займаних посад, подальша виплата грошового забезпечення здійснюється без урахування грошових винагород, які вони отримували в період перебування на відповідній посаді.
20. Таким чином, на думку представника відповідача, було правомірно припининено нарахування та виплату позивачу з 31 липня 2017 року щомісячної додаткової грошової винагороди, встановленої Інструкцією про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 24 жовтня 2016 року №550 (далі – Інструкція №550).
21. На відзив відповідача ОСОБА_1 подав заяву, яку просив врахувати при прийнятті рішення Верховним Судом у цій справі, та наголосив на порушенні процедури його звільнення, вказавши на правові висновки, викладені Верховним Судом у постановах від 18 березня 2021 року у справі №826/7878/18, від 05 січня 2021 року у справі №805/4341/16-а та Великою Палатою Верховного Суду від         13 березня 2019 року у справі №308/4431/17.

V. ОЦІНКА ВЕРХОВНОГО СУДУ
22. Верховний Суд, перевіривши і обговоривши доводи касаційної скарги, виходячи з меж касаційного перегляду, визначених статтею 341 КАС України, вважає за необхідне зазначити таке.
23. Касаційне провадження в справі відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України.
24. Оскаржуючи рішення судів першої та апеляційної інстанцій з цієї підстави, позивач посилається на постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі №826/2068/16, від 24 липня 2020 року у справі №816/654/17, від 18 березня 2021 року у справі №826/7878/18, від    05 січня 2021 року у справі №805/4341/16-а; на постанову Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №308/4431/17 та на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2017 року у справі №826/1262/16 та зазначає, що судами не враховано висновки у вказаних справах.
25. Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.
26. Подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.
27. Під судовими рішеннями в подібних правовідносинах слід розуміти такі рішення, де схожі предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних правовідносин.
28. Верховний Суд зазначає, що провадження у справі, що розглядається, було частково закрито внаслідок подання позивачем заяви про відмову в позові в частині вимог щодо нарахування та виплати йому з 31 липня 2017 року до моменту звільнення щомісячних додаткових видів грошового забезпечення.
29. Отже, у справі, що розглядається, предметом спору є бездіяльність відповідача щодо відсутності наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу), який би визначав службове становище ОСОБА_1 після завершення організаційних заходів та внесення змін до штату (після 31 липня 2017 року) до звільнення з військової служби .
30. Колегія суддів наголошує, звільнення ОСОБА_1 відбулось не внаслідок скорочення штату, а внаслідок подання рапорту про звільнення за станом здоров`я. У свою чергу, звільнення із військової служби позивач не оскаржує. 
31. Так, у справі №826/2068/16, на яку вказує скаржник у касаційній скарзі, предметом спору була заборгованість військової частини з виплати грошового забезпечення військовослужбовцю та стягнення, внаслідок такої заборгованості, моральної шкоди.
32. У справах № 816/654/17 та №826/7878/18 оскаржувались звільнення державних службовців у зв`язку із скороченням штату.
33. У справах № 805/4341/16-а, № 308/4431/17 помічники суддів звертались до суду, оскаржуючи своє звільнення.
34. Також колегія суддів Верховного Суду зазначає на безпідставність посилання ОСОБА_1 на ухвалу Вищого адміністративного суду України від 06 жовтня 2017 року у справі №826/1262/16, оскільки, відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підставою касаційного оскарження судових рішень є незастосування судом апеляційної інстанції правових висновків виключно Верховного Суду.
35. Отже, оскільки в порівнюваних справах правовідносини не є подібними, у судів попередніх інстанцій були відсутні правові підстави для застосування висновків Верховного Суду, сформульованих у його постановах від 23 травня 2018 року у справі №826/2068/16, від 24 липня 2020 року у справі №816/654/17, від 18 березня 2021 року у справі №826/7878/18, від 05 січня 2021 року у справі №805/4341/16-а, від 13 березня 2019 року у справі №308/4431/17.
36. Верховний Суд вважає необхідним указати, що результат вирішення у кожній з цих справ зумовлений конкретними обставинами, спірними правовідносинами, що склались, та оцінкою доказів. Аналіз висновку суду апеляційної інстанції у цій справі та в наведених скаржником судових рішеннях суду касаційної інстанції, свідчить про те, що вони ґрунтуються на різних фактичних обставинах справи, що зумовило різне правозастосування норм, що регулюють спірні правовідносини, а отже й різні висновки, яких дійшли суди.
37. Відповідно до пункту 5 частини першої статті 339 КАС України суд касаційної інстанції закриває касаційне провадження, якщо після відкриття касаційного провадження на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу судом встановлено, що висновок щодо застосування норми права, який викладений у постанові Верховного Суду та на який посилався скаржник у касаційній скарзі, стосується правовідносин, які не є подібними.
38. За таких обставин, касаційне провадження, відкрите з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, підлягає закриттю.
39. Відповідно до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
40. Зміст цієї норми дає підстави для висновку, що суд касаційної інстанції, зокрема, переглядає судові рішення та перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, тобто перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права, що були чинними станом на день їх правозастосування відповідним судом. 
41. Ураховуючи наведене, Верховний Суд дійшов висновку про закриття касаційного провадження у цій справі.

Керуючись статтями 339, 355, 359 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

Закрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від          28 вересня 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27 січня 2021 року у справі №460/4192/20.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Судді                                                                                          М.В. Білак  

О.А. Губська 

О.В. Калашнікова