Ухвала
 
12 липня 2021 року                                                                                            
м. Київ
 
справа № 487/6203/20
провадження № 61-10441ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.,
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Локтіонової О. В., Колосовського С. Ю., Ямкової О. О., 
від 10 червня 2021 року про відмову у відкритті апеляційного провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування судового наказу, 
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 
2021 року заяву  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_4 про скасування судового наказу від 09 листопада 2020 року щодо стягнення на користь МКП «Миколаївводоканал» заборгованості за послуги з водопостачання та водовідведення у розмірі 20 102, 74 грн повернуто заявникам без розгляду.
Не погодившись із вказаним судовим рішенням, 28 квітня 2021 року ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_4 подали до Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій виклали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24 травня 2021 року зазначені ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_4 причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними, апеляційну скаргу залишено без руху, встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання ухвали, шляхом: 1) надання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку; 2) надання документу, що підтверджує сплату судового збору в сумі 454 грн.
У червні 2021 року на виконання вимог ухвали від 24 травня 2021 року ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_4 подано квитанцію про сплату судового збору, а також заяву, в якій вони просили вирішити питання про прийняття апеляційної скарги.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2021 року відмовлено, зобов`язано Головне управління Державної казначейської служби України в Миколаївській області повернути ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 454 грн.
22 червня 2021 року засобами поштового зв`язку  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Миколаївського апеляційного суду
від 10 червня 2021 року.
У касаційній скарзі заявники просять оскаржуване судове рішення скасувати та направити справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд не взяв до уваги той факт, що причиною пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2021 року було те, що суд порушив строки направлення на адресу заявників копії ухвали та своєчасно не надав можливості ознайомитись з матеріалами справи.
Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права при вирішенні питання про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.
За змістом пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті апеляційного провадження.
Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.
У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).
Ухвала апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.
Згідно зі статтею 129 Конституції України та статей 2, 17 ЦПК України однією з основних засад цивільного судочинства є забезпечення апеляційного перегляду справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Водночас таке право не є абсолютним і з метою забезпечення належного здійснення правосуддя та дотримання, зокрема, принципу правової визначеності, підлягає певним обмеженням.
За змістом статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Частиною першою статті 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження повинно містити обґрунтування причин поважності пропуску цього строку та докази на підтвердження таких причин.
Відповідно до частин третьої, четвертої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Апеляційним судом встановлено, що ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2021 року постановлено без участі сторін, а її копію отримано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 22 березня 2021 року, про що свідчать наявні в справі рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.
Апеляційну скаргу на ухвалу Заводського районного суду м. Миколаєва від 22 лютого 2021 року ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_4 подали 28 квітня 2021 року.
Безпосередньо в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що оскаржувану ухвалу суду апелянтами отримано 22 березня 2021 року, а також їм не було надано можливості ознайомитись з матеріалами справи.
Ухвалою Миколаївського апеляційного суду від 24 травня 2021 року зазначені  ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_4 причини пропуску строку на апеляційне оскарження визнано неповажними,апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліків шляхом сплати судового збору у розмірі 
454 грн та подання заяви про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду із зазначенням інших підстав для поновлення строку.
При цьому, апеляційний суд врахував, що п'ятнадцятиденний строк з моменту отримання оскаржуваної ухвали сплив 06 квітня 2021 року, однак апеляційну скаргу подано лише 28 квітня 2021 року, досліджені матеріали справи та надані докази не свідчать про наявність поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, а посилання апелянтів на те, що їм не було надано можливості ознайомитись з матеріалами справи не підтверджено належними доказами та не може свідчити про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження.
09 червня 2021 року до апеляційного суду надійшла квитанція про сплату   ОСОБА_1 ,  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_4 ,  ОСОБА_4 судового збору, а також заява, в якій вони просили вирішити питання про прийняття апеляційної скарги, однак, як встановив апеляційний суд, інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження не зазначили.
Встановивши, що апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження, наведені причини пропуску цього строку визнані неповажними, а інших підстав для поновлення строку заявниками не зазначено, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження з підстав, передбачених частиною четвертою статті 357 та пунктом 4 частини першої статті 358 ЦПК України.
Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) визнає легітимними обмеженнями вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення ЄСПЛ у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).
Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності та зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (рішення ЄСПЛ у справі «Перетяка та Шереметьев проти України» від 21 грудня 2010 року).
Посилання заявників на несвоєчасне надсилання судом першої інстанції копії ухвали висновків апеляційного суду не спростовують, оскільки незалежно від дати надсилання їм ухвали суду від 22 лютого 2021 року заявники мали для подачі апеляційної скарги строк - п`ятнадцять днів саме з дня отримання копії цієї ухвали. При цьому заявниками не зазначено, відсутність яких саме відомостей із матеріалів справи об`єктивно перешкоджала їм подати апеляційну скаргу на ухвалу від 22 лютого 
2021 року у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали.
Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм права при вирішенні питання про відмову у відкритті апеляційного провадження є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.
Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на ухвалу Миколаївського апеляційного суду від 10 червня 2021 року у цивільній справі № 487/6203/20.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особами, які подали касаційну скаргу.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями та оскарженню не підлягає.
Судді:	В. В. Шипович Є. В. Синельников С. Ф. Хопта