Номер провадження: 33/813/844/21
Номер справи місцевого суду: 519/99/21 
Головуючий у першій інстанції Лемець С.П. 
Доповідач Князюк О. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.08.2021 року                                                                         м. Одеса
Головуючого судді - Князюк О.В., 
за участю секретаря судового засідання - Дерезюк В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Южного міського суду Одеської області від 14.05.2021 року в адміністративній справі відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Постановою Южного міського суду Одеської області від 14.05.2021 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.38 КУпАП, на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП. 
Не погодившись із постановою суду 25 травня 2021 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, відповідно до вимог якої, просить суд:
-задовольнити клопотання про поновлення строків;
-скасувати постанову Южного міського суду Одеської області від 14.05.2021 року та ухвалити нове рішення, яким провадження у справі щодо ОСОБА_1 – закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.
В обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 зазначає, що копію постанови ним отримано тільки 18 травня 2021 року у канцелярії суду, про що в матеріалах справи міститься відповідна відмітка.
З огляду на зазначене просить суд поновити строк на апеляційне оскарження постанови Южного міського суду Одеської області від 14.05.2021 року
Апелянт вважає постанову суду першої інстанції незаконною, не обґрунтованою, постановленою без всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин події, яку визнано правопорушення. З огляду на зазначене, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що мотивувальна частина постанови Южного міського суду Одеської області від 14.05.2021 року відповідає лише змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 28.12.2020 року складеного співробітниками поліції.
Вважає, що судом першої інстанції було залишено поза увагою той факт, що із відеозапису видно, що на транспортному засобі під керування водія ОСОБА_2 перед початком маневру повороту були відсутні сигнали лівого повороту.
Зазначає, що всі викладені обставини підтвердилися експертним дослідженням судового експерта від 10.02.2021 року, проте суд з незрозумілих підстав критично віднісся до вищевказаного висновку експерта.
Суд першої інстанції не звернув уваги на обставини події, а також на те, що до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 раніше не притягувався.
Вважає, що зазначені в апеляційній скарзі обставини порушення судом першої інстанції норм процесуального права є суттєвими, а тому у свої сукупності є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

25 серпня 2021 року в судове засідання з`явилися ОСОБА_2 та його представник - Симаченко Є.А., просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - залишити без змін.
Апелянт ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу, впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Згідно з положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Протокол у справі про адміністративне правопорушення є основним джерелом доказів, на підставі якого суд встановлює наявність чи відсутність у діянні особи правопорушення. Лише належно оформлений протокол дозволяє всебічно розглянути справу по суті.
Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Суд зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенції) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
Так, ст. 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
За змістом п.12.1 ПДР правил дорожнього руху: під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
28.12.2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення серії БД №334344 про те, що водій ОСОБА_1 , в м.Южне, по вул. Хіміків, 29, керуючи автомобілем Mitsubishi Lancer, р/н НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не обрав безпечну швидкість, дистанцію та здійснив зіткнення з автомобілем марки ВАЗ, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду в попутному напрямку і здійснив поворот ліворуч.
До протоколу про адміністративне правопорушення додані: схема ДТП, пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди (а.с.2-4). Схема місця ДТП від 28.12.2020 підписана обома водіями (а.с.2).
Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року (ст. 124 КУпАП).
Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п. 12.1 Правил).
Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу (п. 13.1 Правил).
З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з місця ДТП вбачається, що в той час, коли водій ОСОБА_2 виконував маневр повороту ліворуч, водій ОСОБА_1 , який рухався на автомобілі позаду, здійснюючи обгін по зустрічній смузі допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ. 
З письмових пояснень ОСОБА_2 від 28.12.2020 вбачається, що він їхав по вул. Хіміків в сторону заправки і біля магазину «Копійка» включив лівий поворот щоб припаркуватись біля магазину. Почув свист гальм і в нього в`їхав автомобіль Mitsubishi Lancer, р/н НОМЕР_1 (а.с.3)
Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що дії водія ОСОБА_1 знаходились у причинному зв`язку з виникненням аварійної обстановки та настанням ДТП у ситуації яка склалася, зважаючи на те, що він здійснив маневр обгону та виїхав на зустрічну смугу у той час, коли на ній вже частково знаходився автомобіль ВАЗ, р/н НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який повертав ліворуч.
Також апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги щодо заперечення на критичну оцінку судом першої інстанції висновку експерта № 10204210, оскільки суд першої інстанції вмотивовано дійшов вказаного висновку, та надав належне обґрунтування вказаного в оскаржуваній постанові відповідно до норм чинного законодавства.
Враховуючи, що протокол стосовно водія ОСОБА_2 не складено, суд в межах розгляду даної справи не вправі встановлювати винуватість інших осіб.
Однак, суд вважає необхідним зазначити, що сторони не позбавлені права судового розгляду в порядку цивільного судочинства.
Суд повинен обґрунтувати свої висновки лише доказами, які є достатньо переконливими, чітко сформульованими, тобто такими, які не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення «поза розумним сумнівом».
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом» (п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року), доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
За вище викладених обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наявні в матеріалах справи докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та визначеного в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №334344 від 28.12.2020, як такі, що знайшли своє підтвердження при розгляді справи.
Доводи апеляційної скарги є такими, що не заслуговують на увагу оскільки зводять до переоцінки доказів, та направлені на незгоду з постановою суду першої інстанції.
Відповідно до ст. 34 КУпАП обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушника, не встановлено.
Обтяжуючих відповідальність обставин, передбачених ст. 35 КУпАП, не встановлено.
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.
Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст. ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеській апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 – залишити без задоволення.
Постанову Южного міського суду Одеської області від 14.05.2021 року– залишити без змін. 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду                                                 О.В. Князюк