СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
проспект Незалежності, 13, місто Харків, 61058
ДОДАТКОВА ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2021                   Справа №905/481/21

Колегія суддів у складі: 
головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В., 
при секретарі судового засідання Супрунова І.А.,
за участю представників сторін у режимі відеоконференції:
позивача – Лихопьок Д.П., свідоцтво серія ДП№0954 від 19.12.2018 року, ордер серія АЕ№1072864 від 26.05.2021 року;
відповідача – Рабко Т.О., довіреність №01.02-18/8239 від 27.10.2020 року, свідоцтво серія ДН№4984 від 28.02.2018 року;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду заяву Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» про прийняття додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу до постанови Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 року у справі №905/481/21, прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги позивача – ТОВ «Промсировинаімпорт» (вх.№1683Д) на ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.05.2021 року по справі №905/481/21
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсировинаімпорт», м.Дніпро,
до Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», м.Маріуполь Донецької області,
про стягнення 44482,24 грн,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2021 року ТОВ «Промсировинаімпорт» звернулося до Господарського суду Донецької області з позовною заявою до ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» про стягнення 44482,24 грн., з яких: 18742,72 грн. 3% річних та 25739,52 грн. інфляційні нарахування. 
Ухвалою Господарського суду Донецької області від 13.05.2021 року у справі №905/481/21 позов залишено без розгляду на підставі п.7 ч.1 ст.226 Господарського процесуального кодексу України у зв`язку з тим, що даний спір повинен розглядатися в Постійно діючому Регіональному Третейському суді України при Асоціації «Регіональна правова група».
Позивач - ТОВ «Промсировинаімпорт» 26.05.2021 року звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.05.2021 року у справі №905/481/21, в якій просив ухвалу місцевого господарського суду скасувати, справу направити до місцевого господарського суду для продовження розгляду справи, судові витрати покласти на відповідача.
Відповідач – ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» у відзиві на апеляційну скаргу не погодився з доводами позивача, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду залишити без змін. Також просив стягнути з позивача витрати за надання правової допомоги, з посиланням на те, що документи на підтвердження вказаних витрат будуть надані протягом 5 днів з дня прийняття постанови по справі.
Постановою Східного апеляційного господарського суду від 17.06.2021 року у справі №905/481/21 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Барбашова С.В., суддя Істоміна О.А.) апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення. Ухвалу Господарського суду Донецької області від 13.05.2021 року у справі №905/481/21 залишено без змін.
22.06.2021 року до Східного апеляційного господарського суду надійшла заява відповідача – ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» про прийняття додаткового рішення про стягнення з позивача на користь відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 3191,75 грн. на підставі ч.8 ст.129, ст.244 Господарського процесуального кодексу України.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 24.06.2021 року заяву відповідача про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу призначено до розгляду на 01.07.2021 року.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.06.2021 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Пелипенко Н.М., для розгляду справи №905/481/21 (заяви) сформовано новий склад суду, а саме: головуючий суддя Хачатрян В.С., суддя Ільїн О.В., суддя Россолов В.В.
У судовому засіданні 01.07.2021 року представник відповідача підтримав подану ним заяву про відшкодування судових витрат на професійну правову допомогу у розмірі 3191,75 грн.
Представник позивача письмових заперечень не надав, однак у судовому засіданні усно пояснив, що заявлені витрати є завищеними, не відповідають встановленим нормам та економічним стандартам і просив їх зменшити.
Розглянувши заяву відповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що така заява підлягає задоволенню частково з таких підстав.
Положеннями статті 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до пункту 12 частини 3 статті 2 Господарського процесуального кодексу України основними засадами (принципами) господарського судочинства, зокрема є: відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Метою запровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективного захисту своїх прав в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. 
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою (частина 1 статті 16 Господарського процесуального кодексу України).
Статтею 123 Господарського процесуального кодексу України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до частини 1 статті 126 Господарського процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина 2 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Частиною 8 статті 129 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Частиною 1 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.
Також, судова колегія зазначає, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
У разі недотримання вимог частини 4 статті 126 Господарського процесуального кодексу України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини 5 статті 126 Господарського процесуального кодексу України).
Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відносно обґрунтованості розміру заявлених витрат на професійну правничу допомогу та його (розміру) пропорційності предмету спору, апеляційний суд приймає до уваги, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004 року та п.268 рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 02.06.2014 року, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунок таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Враховуючи вищевикладене, необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.
Так, 29.03.2018 року між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» (адвокатське об`єднання) та Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (клієнт) укладено договір №180329/АЗСТ про надання юридичних послуг (правової допомоги) (далі – договір), за умовами пункту 1.1 якого клієнт доручає, а адвокатське об`єднання бере на себе зобов`язання надавати Клієнту правову допомогу (юридичні послуги) з питань, що виникають у процесі господарської діяльності клієнта та в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до пункту 5.2 договору клієнт відшкодовує витрати адвокатського об`єднання, понесені у зв`язку з виконанням покладених клієнтом завдань, вартість яких попередньо узгоджена з клієнтом.
Оплата послуг адвокатського об`єднання здійснюється Клієнтом шляхом безготівкового розрахунку. Оплата клієнтом наданих послуг здійснюється на підставі актів надання послуг (актів прийому-передачі наданих послуг), оформлених у двосторонньому порядках та рахунків, наданих адвокатським об`єднанням. Акт надання послуг (акт прийому-передачі послуг) оформлюється адвокатським об`єднанням станом на останній день місяця, в якому надавалися послуги за цим договором (пункт 5.3 договору).
Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2018 року. 
Додатковими угодами №7/1 від 03.12.2018 року, №34 від 01.10.2018 року та №218 від 15.10.2020 року строк дії договору продовжувався до 31.12.2021 року.
06.04.2021 року між Адвокатським об`єднанням «Всеукраїнська адвокатська допомога» (адвокатське об`єднання) та Приватним акціонерним товариством «Металургійний комбінат «Азовсталь» (клієнт) укладено додаткову угоду №248 (далі – додаткова угода) до договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018 року про надання юридичних послуг (правової допомоги).
Вказана додаткова угода визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) адвокатського об`єднання за надання юридичних послуг (правової допомоги) у спорі про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсировинаімпорт» в межах справи №905/481/21. Адвокатське об`єднання зобов`язалось здійснювати представництво та захист інтересів клієнта у суді будь-якої ланки на території України, в тому числі у Верховному Суді (пункт 1 додаткової угоди).
Пунктом 6 додаткової угоди передбачено порядок приймання-передачі наданих юридичних послуг (правової допомоги).
Правова допомога вважається наданою після підписання акту надання послуг (акту прийому-передачі наданих послуг), який підписується сторонами (пункт 6.1 додаткової угоди).
17.06.2021 адвокатом Рабко Тетяною Олексіївною, яка діє від імені Адвокатського об`єднання «Всеукраїнська адвокатська допомога» складено розрахунок розміру винагороди приймання-передачі наданих послуг за договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) №180329/АЗСТ від 29.03.2018 року, у якому сторони визначено, що адвокатське об`єднання надало юридичні послуги (правову допомогу), з розрахунку вартості послуг 340,50 гривень за 1 (одну) годину, а саме:
1.Усна консультація, узгодження правової позиції – витрачено 0,5 год. (170,25 грн.);
2. Складання відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду - витрачено 3 год. (1021,50 грн.);
3. Участь у судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду – 1 судове засідання 2000,00 грн.
В акті №2 приймання-передачі наданих послуг за додатковою угодою №248 від 06.04.2021 року до договору №180329/АЗСТ від 29.03.2018 року про надання юридичних послуг (правової допомоги) зазначено, що вартість наданих юридичних послуг (правової допомоги), що надані адвокатським об`єднанням ПрАТ «Металургійний комбінат «Азовсталь» становить 3191,75 грн. Сторони зауважень та скарг одна до одного стосовно наданих послуг не мають.
У судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19.
Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із критерію дійсності та необхідності, а також критерію розумності розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що в загальній кількості достатнім, об`єктивним і співмірними є витрати на правову допомогу у розмірі 2191,75 грн.
Так, відповідач вказав, що за участь в одному судовому засіданні витрати складають 2000,00 грн.
Колегія суддів враховує, що участь представника у судових засіданнях є правом, а не обов`язком. Процесуальним кодексом надано право відповідачу приймати участь у судовому процесі з метою доведення правової позиції та для справедливого вирішення справи і ухвалення законного рішення і він ним скористався. Послуги з правової допомоги складають комплекс дій адвоката, в тому числі щодо прибуття до суду, очікування початку судового засідання, участь у судовому засіданні. Весь цей час адвокат зайнятий виключно справою клієнта, отже вимушений враховувати затрачений час в договорі про надання правової допомоги.
Проте, матеріали справи свідчать, що представник відповідача приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою системи відеоконференцзв`язку «EаsyCon» і це не призводить до значних затрат, тобто виключається необхідність прибуття до суду, очікування початку судового засідання та ін. Матеріали справи свідчать, що час зайнятий у судовому засіданні становив 15 хвилин. З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що витрати на участь у судовому засіданні, яке становило менше години і проведено в режимі відеоконференції «EаsyCon» є завищеними та підлягають зменшенню на 50%. 
Щодо аргументу позивача, що вартість послуг на професійну правничу допомогу завищена та не відповідає ринковій ціні, то чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Аналогічний висновок зробив Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у справі №826/2689/15 від 09.04.2019 року.
З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені положення процесуального законодавства та підтверджений матеріалами справи факт надання адвокатом відповідача професійної правничої допомоги при апеляційному провадженні по справі №905/481/21, відповідно до статей 123, 126, 129 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів вважає, що заява про стягнення з позивача витрат на професійну правничу допомогу підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 123, 126, 129, 221, 244 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» задовольнити частково.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Промсировинаімпорт» (49051, Дніпропетровська область, місто Дніпро, проспект Петра Калнишевського, будинок 66, квартира 76; код ЄДРПОУ 32608750) на користь Приватного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» (87501, Донецька область, місто Маріуполь, вулиця Лепорського, будинок 1; код ЄДРПОУ 00191158) витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2191,75 гривень.

Повний текст додаткової постанови складено 02.07.2021 року. 

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду. Порядок і строки її оскарження передбачено ст. 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя                                                                         В.С. Хачатрян  

Суддя                                                                                                О.В. Ільїн  

Суддя                                                                                                В.В. Россолов