ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
Іменем України
28 липня 2021 року
м. Харків
справа №639/8492/20
провадження № 22-ц/818/4296/21
Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», 
відповідач -  ОСОБА_1 , 
розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 травня 2021 року,-
в с т а н о в и в:

В грудні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому просило суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 49 118,14 грн. 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 травня 2021 року позов АТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.08.2018 у розмірі 38 639,05 грн., в тому числі: заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 29999,29 грн; заборгованіть за простроченими відсотками у розмірі 8639,76 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 653,55 грн.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції АТ КБ «ПриватБанк» подано апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції в частині відмовлених позовних вимог скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задовольнити, в іншій частині рішення суду залишити без змін. В обґрунтування посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи. Вказує на те, що підписавши Паспорт споживчого кредиту сторони погодили оплату процентів за користування кредитними коштами, а також розмір процентної ставки. Тобто сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Зазначає, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, безпідставно посилався на те, що відповідачем фактично отримано 29 999,29 грн., що відповідає межам сум встановленого кредитного ліміту на картку. Перевищення встановленого кредитного ліміту за карткою відповідача сталося через те, що він до перевищення кредитного ліміту встановив на кредитну картку регулярний платіж на погашення іншого кредиту «Оплата частинами» в сумі 1 341,60 грн., який діяв в період з 31.08.2020 року по 30.11.2019 року та не своєчасно погашав наявну заборгованість. Всі ці підстави в сукупності призвели до перевищення заборгованості саме в тому розмірі, що зазначено Банком в розрахунку заборгованості.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. 
Рішення суду в частині задоволених позовних вимог не оспорюється, тому судом апеляційної інстанції не переглядається.
Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з виписки про рух грошових коштів встановлено, що дійсно ОСОБА_1 отримував кредитні кошти, користувався ними та протягом тривалого періоду часу частково виконував зобов`язання щодо їх повернення. Однак, з вищевказаної виписки по рахунку вбачається, що борг відповідача за тілом кредиту складає у розмірі 29 999,29 грн., і саме дана сума є у межах кредитного ліміту, а борг за простреченими відсотками складає 8 639,76 грн.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам закону та фактичним обставинам справи відповідає не в повній мірі. 
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 16 серпня 2018 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №б/н, шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.
У заяві зазначено, що відповідач погоджується з тим, що дана заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та Банком договір про надання банківських послуг, екземпляр якого він отримав шляхом самостійного роздрукування.
На підтвердження виникнення між сторонами у справі кредитних правовідносин, Банк, окрім заяви позичальника, надав Паспорт споживчого кредиту, підписаний ОСОБА_1 (а.с. 15-16).
За умовами укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем кредитного договору від 16 серпня 2018 року Банком надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у порядку та розмірі встановленому цим договором.
Згідно наданого Банком розрахунку станом на 11 листопада 2020 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» становить - 49118,14грн., яка складається з: 40159,14 грн. - заборгованість за тілом кредита в т.ч. 40159,14 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8959,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. (а.с.6-11).
Як на підставу позовних вимог, АТ КБ «ПриватБанк» посилався на те, що зобов`язання за кредитним договором відповідач належним чином не виконує, тому наявні підстави для стягнення з нього заборгованість за простроченим тілом кредитув розмірі 40 159,14 грн. та заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 8 959,00 грн.
З роздруківки руху по рахунку вбачається, що відповідач активно користувався карткою та уклав договір, за яким щомісячно з цого рахунку сплачувався фіксований платіж в розмірі 1 341,60 грн.
З матеріалів справи вбачається, що збільшення тіла кредиту понад встановлений розмір кредитного ліміту відбулося у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 скористався послугами - регулярний платіж на погашення іншого кредиту «Оплата частинами» в сумі 1 341,60 грн. та вийшов за межі встановленого на кредитну картку кредитного ліміту.
Розмір заборгованості станом на 11.11.2020 року за простроченим тілом кредиту в розмірі 40 159,14 грн. та простроченими відсотками в розмірі 8 959,00 грн., відповідачем не спростовано.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно ч.1 ст. 626 та ч.1 ст. 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 
Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 
Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Згідно ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. 
Статтею 1055 ЦК України передбачено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 
Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 
Частиною 1 статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).
Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом, відповідач порушує зобов`язання за даним договором.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Обґрунтовуючи свої вимоги в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту та прострочених відсотків, банк посилався на Паспорт споживчого кредиту, у якому зазначені умови кредитування та який підписаний відповідачем.
Матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 підписуючи анкету-заяву від 16.08.2018 року, також підписав паспорт споживчого кредиту, в якому визначено: процентна ставка у межах пільгового періоду 0,00001%; процентна ставка за межами пільгового періоду, відсотків річних 43,2%; тип процентної ставки: фіксована. Порядок повернення кредиту щомісяця до 25 числа поточного місяця, 5% від заборгованості на кінець попереднього місяця, але не менше 100 грн.; Пеня - не застосовується; Штраф за прострочення більше ніж на 30 днів за обов`язковими платежами за карткою - 500 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів та комісій. (а.с.15-16).
Отже, ОСОБА_1 підписав анкету-заяву на отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та паспорт споживчого кредиту, визнавши факт отримання кредитних коштів, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості, який не спростований відповідачем.
Як було зазначено раніше, з представленого позивачем до суду розрахунку заборгованості вбачається, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором № б/н від 16.08.2018 року, станом на 11 листопада 2020 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «Приватбанк» становить - 49 118,14 грн., яка складається з: 40 159,14 грн. - заборгованість за тілом кредита в т.ч. 40 159,14 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8 959,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що з відповідача на користь АТ КБ «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № б/н від 16 серпня 2018 року у повному обсязі у розмірі 49 118,14 грн., яка складається з: 40 159,14 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8 959,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
За таких обставин, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції зміні в частині збільшення суми заборгованості за простроченим тілом кредиту з 29 999,29 грн. до 40 159,14 грн.та заборгованості за простроченими відсотками з 8 639,76 грн. до 8 959,00 грн. за кредитним договором № б/н від 16.08.2018 року.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.
З матеріалів справи вбачається, що сума сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з позовом становить 2 102,00 грн., за подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції становить 3 153,00 грн. (а.с. 1, 180).
Сума судового збору, що підлягає стягненню з  ОСОБА_1  на користь АТ КБ «ПриватБанк» та є пропорційною задоволеним позовним вимогам, становить 5 255,00 грн. (2 102,00 грн. - судовий збір за подання позовної заяви, 3 153,00 грн. - судовий збір за подання апеляційної скарги). 
Керуючись ст.ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» - задовольнити.
Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 травня 2021року - змінити.
Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 16 серпня 2018 року у розмірі 49 118,14грн., яка складається з: 40 159,14 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 8 959,00 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. 
Стягнути з   ОСОБА_1  на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 5 255,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий:                                                                               О.В. Маміна
Судді:                                                                                            Н.П. Пилипчук
                                                                                                              О.Ю. Тичкова