ЦЕНТРАЛЬНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ 
ГОСПОДАРСЬКИЙ  СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2021 року          м. Дніпро         Справа №  904/7182/20

          Центральний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
          головуючий суддя Вечірко І.О. (доповідач), судді Білецька Л.М., Верхогляд Т.А.,
                    перевіривши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2021р. (повний текст  складено 09.04.2021р., суддя                  Бєлік В.Г.) у справі № 904/7182/20 
                    за позовом Акціонерного товариства "Українська залізниця", м. Київ в особі регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця",  м. Дніпро 
          до Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат",  м. Кривий Ріг 
          про стягнення плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажів у загальному розмірі 13 584,36 грн. 
ВСТАНОВИВ:
          
1. Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2021р. у справі                № 904/7182/20 позов задоволено. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" на користь Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі Регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" плату за користування вагонами у розмірі 11 144,40 грн., збір за зберігання вантажів в розмірі 2 439,96 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00 грн.
Задовольняючи позовні вимоги, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем надані належні на допустимі докази  на підтвердження того, що затримка вагонів на підходах до станції призначення відбулась через неможливість  приймання їх станцією призначення  з причин скупчення на ній вагонів, що прибули на адресу відповідача, у зв`язку з неприйняттям вагонів вантажовласником (відповідачем) і несвоєчасним вивільненням колій від вантажу, що прибув на його адресу. Натомість, відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчасного вивільнення ним колій станції призначення від вантажу, що прибув на його адресу, а приймання потягів визначається диспетчером з урахуванням цілої низки поточних факторів, а не тільки наявністю вільних колій на станції. Відповідач не спростував доводів позивача, не надав доказів того, що він мав можливість прийняти спірні вагони, а також не довів наявність обставин, що могли б бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на положення ст. 121 Статуту та п. 16 Правил, згідно з якими вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами, а саме, що затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, яке спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких, згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність.

2. Підстави з яких порушено питання про перегляд судового рішення та узагальнені доводи учасників справи.
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2021р. в частині стягнення 13 584,36 грн., у задоволенні позовних вимог відмовити.                               2.1. Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Апеляційна скарга мотивована тим, що:
- оскаржуване рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права; суд спирався на висновки, зроблені після неповного та необ`єктивного з`ясування всіх  обставин, що мають значення для справи; 
- в період з 30.07.2020р. по 03.08.2020р. позивач подавав вагони у кількості, що перевищує максимальну переробну спроможність розвантажувальних пунктів відповідача;
-  позивачем до позовної заяви не було додано витягів з книг повідомлень за період дії наказів про затримку вагонів на підходах до станції Інгулець  (на станції Кривий-Ріг - Західний) за період з 30.07.2020р. по 03.08.2020р., відповідно позивачем не доведено факт скупчення вагонів, що простоювали на станції призначення Інгулець у період дії наказів з вини відповідача;
- судом першої інстанції доводи, зазначені відповідачем у їх сукупності, були залишені поза увагою. 
2.2. Узагальнені доводи інших учасників провадження у справі.
          Позивач у відзиві на апеляційну скаргу  просить  залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2021р. - без змін. Посилається, що у всіх актах про затримку вагонів та складених на їх підставі відомостях плати за користування вагонами маються шаблонні зауваження ПрАТ "ІНГЗК" наступного змісту: "на ЧАО ИНГОК нет возможности приема порожняка из-за отсутствия свободных путей". Факт скупчення вагонів на коліях станції призначення Інгулець підтверджений  безпосередньо відповідачем, про що свідчать наявні в матеріалах справи акти та відомості плати за користування вагонами. Повідомлення про  затримку вагонів на станції призначення оформлюється актом загальної форми, підписаним представниками станції і вантажовласником, в на її підходах – повідомленням. Так в матеріалах справи наявні усі акти та  повідомлення, що беззаперечно засвідчують факт повідомлення ПрАТ "ІНГЗК" про затримку вагонів.  Відповідно до  п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами складається один акт загальної форми, де вказується час (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів. Так, акти загальної форми №№ 3171, 3118, 3123, 3126, 3132, 3134, 3138, 3140, 3143, 3144, 3166, 3169 містять інформацію щодо часу (у годинах та хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів. Відтак, всі вищезгадані акти складені у відповідності до Правил користування вагонами і контейнерами, а доводи відповідача є безпідставними та необґрунтованими. 
3. Апеляційне провадження.
3.1. Процедура апеляційного провадження в апеляційному господарському суді.
Ухвалою Центрального апеляційного господарського суду від 14.07.2021р.   відкрито апеляційне провадження у справі. Вирішено розгляд апеляційної скарги здійснювати без повідомлення учасників провадження у справі за наявними у справі матеріалами в порядку письмового провадження.
3.2. Фактичні обставини справи, встановлені судом апеляційної інстанції.
20.03.2020р. між Акціонерним товариством "Українська залізниця" (далі – залізниця, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" (далі - власник колії, відповідач) укладено договір № ПР/М-20240/НЮдч про експлуатацію залізничної під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця". 
Пунктом 1 договору передбачено що згідно із Статутом залізниць України, Правилами перевезення вантажів залізничним транспортом і на умовах цього договору експлуатується під`їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станції Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" стрілкою № 5 до продовження станційної колії № 3 та стрілкою № 23 до продовження станційної колії № 2. Під`їзна колія обслуговується власником локомотива. Межею під`їзної колії є знаки "Межа під`їзної колії", які встановлено на подовженні колії № 3 біля вхідного сигналу "Н-І", на продовженні колії № 2 біля вхідного сигналу "Н-ІІ".
Рух поїздів на під`їзній колії здійснюється з додержанням Правил технічної експлуатації залізниць України, Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, Інструкції з сигналізації на залізницях України, Інструкції про порядок обслуговування і організації руху на під`їзній колії (п. 4 договору).
Здавання вагонів для під`їзної колії здійснюється за повідомленнями, які передає відповідальний працівник станції Інгулець по телефону відповідальному працівнику залізничного цеху ПрАТ "ІНГЗК" не пізніше ніж за 2 години до пред`явлення вагонів до здавання, з реєстрацією у "Книзі повідомлень про подавання вагонів під навантаження або вивантаження" форми ГУ-2 (п. 5 договору).   
Згідно з п. 6 договору вагони для під`їзної колії власника подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 1, 2, 3, IV, 5, 6, 7, 8, 9, 10 станції Інгулець за вказівкою чергового по залізничній станції де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії.
Всі вагони здаються на під`їзну колію у тій кількості в якій прибули на станцію Інгулець, але не більше 260 осей, вагою не більше 1430 тони (п. 7 договору).   
Відповідно до п. 8 договору про готовність вагонів до відправлення з під`їзної колії відповідальний працівник залізничного цеху ПрАТ "ІНГЗК" повідомляє по телефону відповідального працівника станції примикання Інгулець залізниці не пізніше ніж за одну годину до пред`явлення вагонів до здачі залізниці, з наступним наданням письмового повідомлення за формою, встановленою Правилами користування вагонами і контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113. 
Час перебування вагонів на під`їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п. 10 договору). 
Власник колії сплачує залізниці плату:
- за користування вагонами - згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами;
- за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з причин, залежних від Власника, після закінчення терміну безоплатного зберігання, сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів;
- інші збори і плати за додаткові роботи і послуги, що виконує залізниця для власника - згідно з діючими нормативними документами. 
Збори і плати вносяться на підставі ст. 62 Статуту залізниць України у національній валюті України, на умовах попередньої оплати на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання філії "ЄРЦД" (п. 14 договору).
У відповідності з п. 21 договору він вважається укладеним з моменту підписання його сторонами та скріплення печатками, і діє з 1 квітня 2020 року до 31 березня 2021 року включно. 
У вересні 2020 року на адресу ПрАТ "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" були прийняті до перевезення порожні власні вагони. 
На шляху прямування за наказами №№ 565, 566, 567 від 30.07.2020р., № 568 від 22.09.2020р. вищезазначений вантаж було затримано через зайнятість колій на станції призначення Інгулець. 
За цим фактом станцією затримки Кривий Ріг-Західний, у порядку передбаченому пунктами 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 129 від 30.07.2020р., № 133 від 30.07.2020р., № 134 від 30.07.2020р.,  № 135 від 30.07.2020р., № 131 від 31.07.2020р., № 132 від 31.07.2020р., № 136 від 02.08.2020р., № 133 від 03.08.2020р. та станцією призначення Інгулець вручено представнику комбінату повідомлення про затримку цих вагонів. 
По прибуттю на станцію призначення Інгулець вагонів на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК", у відповідності з п. 4 Правил користування вагонами, вантажоодержувача повідомлено про прибуття та готовність подавання вагонів залізницею, про що зроблено відповідні записи в книзі ф. ГУ-2. 
Залізницею, через несвоєчасне забирання ПрАТ "Інгулецький ГЗК" вагонів на свою під`їзну колію складено акти загальної форми ГУ-23 №№ 3117, 3118, 3123, 3126, 3132, 3134, 3138, 3140, 3143, 3144, 3166, 3169. 
Станцією призначення Інгулець нараховано плату за користування вагонами за відомостями форми ГУ-46 №№ 31079076, 31079077, 01089078, 01089079, 01089080, 01089081, 01089082, 02089084, 02089085, 02089086, 02089087, 02089088, 03089090, 03089091, 03089092, 03089093, 03089094, 03089095, 04089097, 04089099, 04089100, 04089101, 04089102, 04089104, 05089106, 06089111, 06089117, 07089113, 07089114, 08089120, 08089121 та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці ф. ФДУ-92 № 04089049 на загальну суму 13   584,36 грн., які у добровільному порядку відповідачем не сплачені.
Позивач зазначає, що відповідачем не сплачено нараховану плату за користування вагонами та зберігання вантажу у загальному розмірі 13   584,36 грн., у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість, що і стало причиною виникнення спору.
3.3. Оцінка апеляційним господарським судом доводів учасників справи і висновків суду першої інстанції.
Відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, наведені в апеляційній скарзі та запереченнях на неї, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд дійшов висновку про наступне.
Частиною  1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Частиною  5 ст. 307 ГК України,  ч. 2 ст. 908 та ст. 920 ЦК України визначено, що  умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб`єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов`язань.
Згідно з положеннями ст. ст. 3, 8 Закону України "Про залізничний транспорт"                     № 273/96-ВР від 04.07.1996р. законодавство про залізничний транспорт загального користування складається з Закону України "Про транспорт", "Про особливості утворення публічного акціонерного товариства    залізничного транспорту загального користування", цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України. Нормативні документи, що визначають порядок і умови перевезень, користування засобами залізничного транспорту загального користування, безпеки руху, охорони праці, забезпечення громадського порядку, перетину залізничних колій іншими видами транспорту і комунікаціями, пожежної безпеки, санітарні норми та правила на залізничному транспорті України є обов`язковими для всіх юридичних і фізичних осіб на території України.
Згідно із ст. 17 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998р. № 457 (далі по тексту – Статут залізниць України) перевезення вантажів залізничним транспортом організовується на договірних засадах.
Статтею 71 Статуту залізниць України встановлено, що взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під`їзних колій, визначаються договором. Подача і забирання вагонів, а також маневрова    робота на    залізничних коліях,    що належать    підприємствам,    здійснюються    їх локомотивами. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під`їзній колії встановлюється договором на експлуатацію  залізничної  колії (договором на подачу та забирання вагонів).
Матеріалами справи підтверджується укладення між АТ "Укрзалізниця" та ПрАТ "Інгулецький ГЗК" договору про експлуатацію під`їзної колії Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат", яка примикає до станцій Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця". 
На кожне відправлення вантажу, порожніх власних, орендованих вагонів та контейнерів відправник надає станції відправлення перевізний документ (накладну) за формою, наведеною у додатку 1 до Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 863/5084 (зі змінами та доповненнями).
Приписами ст. 6 Статуту залізниць України визначено, що накладна є обов`язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони – одержувача. Накладна є одночасно договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. 
Відповідно до положень ст. ст. 46, 47 Статуту залізниць України, одержувач зобов`язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що прибув на його адресу, навіть поставка якого йому не передбачена планом (договором. контрактом, замовленням, нарядом тощо). За несвоєчасне забирання вантажу справляються відповідні плата і збори.
Згідно   з   ч. ч.    1,   2   ст.   119   Статуту   залізниць   України   за   користування   вагонами   і   контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під`їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб`єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами.
Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під`їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.
Відповідно до п. 8 Правил користування вагонами і контейнерами у разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час (у годинах та    хвилинах) початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.
Правилами користування вагонами та контейнерами, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, встановлено порядок і умови обліку і нарахування плати за користування вагонами, а саме:
- п.3: "Облік часу користування вагонами і контейнерами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за відомістю плати за користування вагонами ф.ГУ-46, відомістю плати за користування контейнерами ф.ГУ-46к, які складаються на підставі Пам`яток про подавання/забирання вагонів ф.ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, актів про затримку ф.ГУ-23а, актів загальної форми ГУ-23... ";
- п.4: "Відомості плати за користування вагонами складаються на вагони, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами";
- п.6: "Усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника";
- п.8: "У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери";
- п.9: "Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ";
- п.10: "Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акту про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у "Повідомленні про затримку вагонів" на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію Повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв`язком, через посильних, факсом або іншим способом...) ";
- п.12: "Загальний час, за який вноситься вантажовласником плата за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. При цьому, час до 30 хвилин не враховується, а час 30 хвилин і більше враховується як повна година".
Порядок нарахування збору за зберігання вантажу визначено Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 24.11.2000р. за № 866/5087.
Пунктом 4 Правил розрахунків за перевезення вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту від 21.11.2000р. № 644, зареєстрованих в  Міністерстві юстиції    24.11.2000р. за № 864/5085 (далі – Правила) встановлено, що відомості плати за користування вагонами, контейнерами складаються на вагони, контейнери, що подаються під навантаження та вивантаження, є документами обліку часу перебування вагонів, контейнерів у пунктах навантаження та вивантаження та на під`їзних коліях і містять розрахунки платежів за користування вагонами, контейнерами.
Відповідно до п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами: 
а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під`їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи; 
б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів  і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається договором між залізницею і вантажовласником; 
в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред`явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці час такої затримки зазначається у графі "Примітки" Пам`ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами). Причина звільнення від плати за користування вагонами  і контейнерами зазначається у графі "Примітки" відомості плати за користування вагонами (контейнерами).
Як вбачається з матеріалів справи, за залізничними накладними (т. 1,  а. с. 156-250; т. 2, а. с. 1-250, т. 3 а. с. 1-182) у липні та серпні 2020 року на адресу ПрАТ "Інгулецький ГЗК" були прийняті до перевезення порожні власні вагони. 
В перевізних документах станцією призначення визначено станцію Інгулець регіональної філії "Придніпровська залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця".
У зв`язку з несвоєчасним забиранням вантажу з колій станції призначення Інгулець, що призвело до зайнятості колій, вищезазначений вантаж було затримано на шляху прямування за наказами №№ 565, 566, 567 від 30.07.2020р., № 568 від 22.09.2020р. За цим фактом станцією затримки Кривий Ріг-Західний, у порядку передбаченому п. п. 9, 10 Правил користування вагонами та контейнерами, складено акти про затримку вагонів форми ГУ-23а № 129 від 30.07.2020р., № 133 від 30.07.2020р., № 134 від 30.07.2020р., № 135 від 30.07.2020р., № 131 від 31.07.2020р., № 132 від 31.07.2020р., № 136 від 02.08.2020р., № 133 від 03.08.2020р. та станцією призначення Інгулець вручено представнику комбінату повідомлення про затримку цих вагонів.
Оскільки вагони, що прибули на адресу відповідача, своєчасно не забирались останнім на під`їзну колію, залізницею складені акти загальної форми ГУ-23 №№ 3117, 3118, 3123, 3126, 3132, 3134, 3138, 3140, 3143, 3144, 3166, 3169.
Весь час затримки поїзда на підходах до станції призначення та на станції Інгулець спірні вагони перебували у користуванні відповідача, і за цей час залізницею було нараховано плату за користування вагонами, та включено до відомостей плати за користування вагонами форми ГУ-46   №№ 31079076, 31079077, 01089078, 01089079, 01089080, 01089081, 01089082, 02089084, 02089085, 02089086, 02089087, 02089088, 03089090, 03089091, 03089092, 03089093, 03089094, 03089095, 04089097, 04089099, 04089100, 04089101, 04089102, 04089104, 05089106, 06089111, 06089117, 07089113, 07089114, 08089120, 08089121 на суму 11   144,40 грн. та збір за зберігання вантажу по накопичувальній картці ф. ФДУ-92 № 04089049 в сумі 2   439,96 грн. 
Доказів сплати відповідачем нарахованої плати за користування вагонами та збору за зберігання вантажу матеріали справи не містять. 
Несвоєчасне вивільнення відповідачем приймально-відправних колій станції Інгулець від власного вантажу, що прибув на його адресу унеможливило виконання залізницею своїх зобов`язань за договором, а також доставки власних вагонів на станцію призначення його одержувачу – ПрАТ "Інгулецький ГЗК".
Внаслідок затримки вагонів, на станції призначення Інгулець  і на підході до неї, з вини відповідача була знижена пропускна спроможність для перевезень та руху інших поїздів.
Пунктом 9 Правил встановлено, що про затримку вагонів і контейнерів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Наказ підписується посадовою особою, визначеною начальником залізниці.
Колегія суддів зазначає, що зайнятість приймально-відправних колій на станції призначення згідно з технологічним процесом роботи станції планує поїзний диспетчер залізниці з урахуванням підводу під навантаження порожніх вагонів парку Укрзалізниці і власних вагонів з вантажем на адресу підприємства, маневрової роботи, необхідності приймання навантажених маршрутів з відповідачем, обгону локомотивів, для чого необхідна наявність вільних колій станції.
Приймання поїздів на станцію має проводитись тільки на вільні колії, які призначені для цього технічно-розпорядчим актом станції (п.п. 14.2.1 п. 14.2 Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 31.08.2005р. № 507).
Наявність тимчасово вільних колій на станції - це звичайний виробничий процес роботи станції, передбачений нормами Статуту залізниць.
Колегія суддів    апеляційного господарського суду зазначає, що на станції призначення, крім зайняття колій під технологічними операціями з вагонами, має бути забезпечено і наявність вільних колій, що визначається технічно-розпорядчим актом станції, разом з цим, зазначене не спростовує вини відповідача, якщо він допустив скупчення вагонів на станції призначення внаслідок бездіяльності у їх забиранні.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 22.06.2018р. у справі № 904/7535/17 та колегій суддів Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постановах від 26.06.2020р. у справі № 908/1925/19, від 23.06.2020р. у справі № 908/1746/19, від 06.04.2020р. у справі № 908/1417/19.
Приписами п. 46 Статуту залізниць України на одержувача покладено обов`язок прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.
Таким чином, враховуючи наведені положення п. 46 Статуту залізниць України терміни "безоплатного зберігання вантажів у вагонах, що надійшли на адресу одержувача, на коліях залізниці" та "безоплатного користування місцем загального користування на залізниці" охоплюються періодом у часі з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача.
Правилами зберігання вантажів, затвердженими наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000р. № 644 визначено порядок зберігання вантажів та нарахування у зв`язку із цим відповідного збору. 
Термін граничного зберігання починається з моменту вивантаження вантажу (контейнера з вагона) засобами залізниці або з моменту подачі вагона під вивантаження засобами одержувача. Якщо одержувач не вивіз вантаж з місця загального користування у терміни, встановлені п. 46 Статуту, з нього стягується плата за зберігання вантажу, встановлена тарифом, незалежно від того, чиїми засобами здійснюється охорона вантажу (п. п. 4, 5                   Правил зберігання вантажів, затвердженими наказом Мінтранспорту України від 21.11.2000р. № 644).
Згідно з п. 8 Правил зберігання вантажів, збір за зберігання вантажів у вагонах (контейнерах) у разі затримки їх з вини одержувача (відправника) сплачується після закінчення терміну безоплатного зберігання незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї, на прикордонних, припортових станціях тощо).
Збір за зберігання вантажів є регульованим тарифом, визначеним у Тарифному керівництві № 1, затвердженому наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 26.03.2009р. №317.
Зважаючи на наведене, апеляційний господарський суд зазначає, що обов`язок щодо сплати збору за зберігання вантажів покладається на одержувача (вантажоодержувача, вантажовласника) у разі, якщо ним було допущено прострочення у вивезенні вантажу з місця загального користування в межах терміну безоплатного користування (п. 5 Правил зберігання вантажів), та у разі затримки залізницею вантажів у вагонах з вини одержувача незалежно від місця затримки зі спливом терміну безоплатного зберігання (п. 8 Правил зберігання вантажів).
При цьому, нарахування одержувачу збору за зберігання вантажу у вагонах незалежно від місця їх затримки за весь період затримки понад термін безоплатного користування здійснюється залізницею за регульованим тарифом за фактом затримки вагонів, що слідують за адресою одержувача, якщо така затримка сталася з вини одержувача.
Водночас, загальні норми п. 46 Статуту залізниць України та п. 8 Правил зберігання вантажів, що передбачають право залізниці на нарахування одержувачу збору за зберігання вантажу за регульованим тарифом, застосовуються незалежно від місця затримки вантажу, за умов доведення вини одержувача у такій затримці.
Актами загальної форми ГУ-23 та ГУ-23а підтверджується факт скупчення вагонів на станції Кривий Ріг Західний під час видачі залізницею наказів № 565, 566,567 від 30.07.2020р. та наказу № 568 від 22.09.2020р. про затримку вагонів на підходах до станції призначення з вини ПрАТ "Північний ГЗК".
Матеріали справи свідчать про те, що залізниця не мала можливості доставити спірні вагони на станцію призначення з огляду на знаходження на її коліях вагонів, що прибули на адресу відповідача раніше та своєчасно не забиралися ним на свою під`їзну колію. 
Обов`язок залізниці враховувати наявність чи відсутність проміжків часу, протягом яких та чи інша колія ставала вільною, та час знаходження вагонів під технологічними операціями при видачі наказу про затримку не передбачені жодним законодавчим актом, як і жодним нормативним актом чи будь-яким іншим документом не передбачено, що за умов проведення технологічних операцій по прибуттю та відправленню поїздів всі колії станції повинно бути зайнято. Змістом Договору такого обов`язку також не передбачено.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Приписами ч. 1 ст. 74 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Апеляційний господарський суд погоджується з висновками суду першої інстанції, що по прибутті вагонів на станцію Інгулець було повідомлено відповідача про прибуття та готовність подання вагонів залізницею, про що зроблені відповідні записи в книзі форми ГУ-2. (т. 1, а. с. 130-149). Крім того, акти загальної форми №№ 3117, 3118, 3123, 3126, 3132, 3134, 3138, 3140, 3143, 3144, 3166, 3169 підписані ПрАТ "ІНГЗК" з застереженнями, однак в жодному застереженні не зазначено, що останній не був повідомлений про прибуття спірних вагонів на його адресу. 
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги, зокрема, про порушення і неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права,  не отримали підтвердження, не спростовують обставин, на які послався місцевий господарський суд. 
3.4. Висновки апеляційного господарського суду за результатами розгляду апеляційної скарги. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Згідно із ст. 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Звертаючись із апеляційною скаргою, скаржник не спростував наведених висновків суду першої інстанції та не довів неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права, як необхідної передумови для зміни чи скасування прийнятого ним судового рішення.
З урахуванням викладеного, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду у даній справі має бути залишено без змін.
3.5. Розподіл судових витрат.
Судові витрати за подання апеляційної скарги на підставі ст. ст. 129, 282 ГПК України  у зв`язку з відмовою в її задоволенні покладаються на особу, яка подала апеляційну скаргу. 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Інгулецький гірничо-збагачувальний комбінат" - залишити без задоволення.
          Рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 09.04.2021р. у справі                № 904/7182/20 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та, за загальним правилом, не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 287  ГПК України.
          
          Головуючий суддя                                                                      І.О. Вечірко

          Суддя                                                                                          Л.М. Білецька      
 
          Суддя                                                                                          Т.А. Верхогляд