Єдиний унікальний номер справи 756/5407/21
Провадження №22-ц/824/9768/2021

 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

08 липня 2021 року                                                                                                   місто Київ
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого судді     Журби С.О., 
суддів                           Писаної Т.О., Приходька К.П., 
за участю секретаря             Сас Ю.В.,
розглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року в справі за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У квітні 2021 року заявник звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви. 
Вказану заяву обґрунтовував тим, що 27.08.2019 року на підставі виданої ним ОСОБА_2 довіреності, останнім було відчужено ТОВ «КФ «Укртрансагент» спірну квартиру відповідно до договору купівлі-продажу, в якій він є єдиним власником та кінцевим бенефіціарним власником. Вважає, що ТОВ «КФ «Укртрансагент» може в подальшому відчужити указану квартиру, що призведе до унеможливлення виконання рішення суду в майбутньому, просив забезпечити позов у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України шляхом накладення арешту на спірне нерухоме майно, яке належить на праві власності ТОВ «КФ «Укртрансагент», а саме квартиру АДРЕСА_1 .
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено. 
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, заявник направив апеляційну скаргу, в якій зазначив, що оскаржувану ухвалу вважає незаконною, та такою, що ухвалена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права. Вказує на те, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи та є помилковими. У зв`язку з цим апелянт просить апеляційний суд ухвалу суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.
Заявник в судове засідання не з`явився, про розгляд справи належним чином повідомлений про причини неявки суд не повідомляв. 
За результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду проходить до наступних висновків:
Положеннями ст. 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
У відповідності до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне:
Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи може забезпечити позов, якщо невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. При цьому заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ст. 150 ЦПК України).
Згідно ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням необхідності саме такого заходу, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову. 
Як зазначено в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. за № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи питання про забезпечення позову, суд має пересвідчитися зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір, а також існує реальна загроза унеможливлення чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. 
За своєю правовою природою правовий інститут забезпечення позову покликаний гарантувати особам, які беруть участь у справі, реальну можливість ефективного захисту свого права шляхом дійсного виконання можливого рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Саме тому такі заходи покликані забезпечити можливість охорони матеріально-правових інтересів позивача від потенційних недобросовісних дій інших учасників, направлених на ухилення від реального та ефективного виконання судового рішення, в тому числі з метою запобігання труднощам у подальшому виконанні такого рішення. 
Зважаючи на наведені положення, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову суд має дослідити, чи є реальним спір між сторонами, чи існує небезпека ускладнення можливості виконання рішення суду, чи запропонований вид забезпечення є співмірним із заявленими вимогами та чи забезпечує він досягнення мети, задля якої ставиться питання про забезпечення позову. Єдиною передбаченою законом підставою для застосування заходів забезпечення позову є виключно ризик ускладнення/унеможливлення виконання рішення суду у справі або ефективного поновлення прав та інтересів позивача. При цьому жодного питання по суті спору, в тому числі й щодо обґрунтованості позовних вимог, суд на даній стадії не вирішує. 
Як зазначено вище, одним із основних питань, які суд вирішує при забезпеченні позову, є питання співмірності заявленого заходу забезпечення позову як позовним вимогам, так і заявленим можливим ризикам. При цьому, зважаючи на положення ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог.
Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції зазначав, що заявником не надано доказів того, що ТОВ «КФ «Укртрансагент» має намір відчужити спірну квартиру.
Колегія суддів апеляційного суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції, оскільки не можуть існувати докази того, чого по факту ще не відбулося, і чому заходи забезпечення мають запобігти. В даному випадку, вирішуючи питання про застосування заходів забезпечення позову, суд мав з`ясувати питання про наявність ризиків, тобто можливості продажу ТОВ «КФ «Укртрансагент» спірної квартири, а не самого наміру такого відчуження, і чи ускладнить такий продаж можливість ефективного захисту прав позивача у разі задоволення позову.  
Дослідивши матеріали справи, апеляційним судом встановлена наявність ризиків відчуження спірної квартири ТОВ «КФ «Укртрансагент», заявлений захід забезпечення позову є співмірний позовним вимогам, відтак колегія суддів вважає за необхідне задовольнити заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову.
У відповідності до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд
                                        
П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задовольнити.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 12 квітня 2021 рокускасувати.
Заяву ОСОБА_1   про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.
Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 311623380000, адреса/місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), право власності на яку зареєстровано державним реєстратором приватним нотаріусом Орел Оленою Володимирівною, Київський міський нотаріальний округ, м. Київ за товариством з обмеженою відповідальністю комерційна фірма «УКРТРАНСАГЕНТ», код ЄДРПОУ 36471969, на підставі договору купівлі-продажу квартири, серія, номер 1147, виданого (посвідченого) 27 серпня 2019 року приватним нотаріусом КМНО Орел Оленою Володимирівною.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий                                                                                                С.О. Журба

Судді                                                                                                            Т.О. Писана 

                                                                                                                     К.П. Приходько