ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2021 року	Львів	Справа № 140/11199/20 пров. № А/857/12222/21	

Восьмий  апеляційний  адміністративний  суд в складі:
головуючого судді:                                                 Гудима Л.Я.,
суддів:                                                                      Довгополова О.М., Святецького В.В.,
за участю секретаря судового засідання:    Кардаш В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення, головуючий суддя – Андрусенко О.О., постановлена у м. Луцьк, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -
                                                     В С Т А Н О В И В:
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.04.2021 року, позов задоволено частково, визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо відмови ОСОБА_1 у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 19 листопада 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції” із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень тощо) та премії для здійснення обчислення і перерахунку основного розміру пенсії з 01 грудня 2019 року; зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України (01601, місто Київ, вулиця Академіка Богомольця, 10, ідентифікаційний код юридичної особи 00032684) підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області нову довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 ) станом на 19 листопада 2019 року відповідно до статей 43, 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб”, постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції” із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень тощо) та премії для проведення з 01 грудня 2019 року перерахунку основного розміру пенсії. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Позивач – ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення судового контролю за виконанням рішення, в якій просив визнати протиправною бездіяльність МВС України щодо невжиття належних заходів по виконанню рішення Волинського окружного адміністративного суду вiд 01.10.2020 року у справі №140/11199/20; зобов`язати МВС України вжити належних заходів щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду вiд 01.10.2020 року у справі №140/11199/20, в частині врахування до нової довідки №22/б-980 вiд 05.01.2021 року про грошове забезпечення ОСОБА_1 , станом на 19 листопада 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” та положень постанови KM України вiд 11.11.2015 року №988 “Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції”, також і інших додаткових видів грошового забезпечення та премії, встановлених законодавством, a саме: 100% надбавки, надбавки за особливі умови служби (50%), надбавки за виконання особливо важливих завдань (44%), надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції (40%), надбавки за безперервну службу (50%), доплати до попереднього розміру пенсії (35%), премії (30,594 %) та індексації - 887,09 гривень, для проведення перерахунку основного розміру пенсії по інвалідності з 01.12.2019 року. А також встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України подати в установлений судом термін звіт про виконання рішення суду.
Подана заява мотивована тим, що дії відповідача в частині не врахування до нової довідки: 100% надбавки, яка передбачена пунктом 2-1 Указу Президента України №926/96 від 04.10.1996 року, надбавки за особливі умови служби (50%), яка передбачена підпунктом a) пункту 3 Указу Президента України №926/96 від 04.10.1996 року та надбавки за безперервну службу (50%), яка передбачена пунктом 1 Указу Президента України №370/2003 від 24.04.2003 року та пункту 1 Указу Президента України №389/2003 від 05.05.2003 року, пункту  59 наказу Міністерства внутрішніх справ України №501 від 30.06.2005 року, є протиправними, оскільки такі надбавки були встановлені позивачем протоколом, у відповідності до Закону України “Про внесення змін до статті 43 ЗУ “Про пенсійне забезпечення військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу OBC та деяких інших осіб” та його Прикінцевих положень від 15.06.2004 №1769-IV, на які він набув майнове право.
Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання бездіяльності протиправною щодо виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року та встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовлено.
Не погоджуючись з вищезазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржена ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, неповністю досліджені обставини справи, просить зазначену ухвалу скасувати та прийняти нову, якою заяву в порядку ст. 382 КАС України задовольнити. 
Свою апеляційну скаргу мотивує тим, що невжиття заходів застосування судового контролю може істотно ускладнити чи унеможливити виконання судового рішення, яке набрало законної сили.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Заслухавши суддю-доповідача у справі, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Так, Європейський Суд з прав людини звертав увагу, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy). Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини» (Sika v. Slovaki), №2132/02, пп. 24-27, від 13.06.2006, пп. 18 рішення «Ліпісвіцька проти України» №11944/05 від 12.05.2011).
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах «Бурдов проти Росії» від 07.05.2002 року, «Ромашов проти України» від 27.07.2004 року, «Шаренок проти України» від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади (рішення у справі «Сокур проти України» (Sokur v. Ukraine), №29439/02, від 26.04.2005, та у справі «Крищук проти України» (Kryshchuk v. Ukraine), №1811/06, від 19.02.2009).
Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Також, згідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
В свою чергу, Кодексом адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 826/18826/14, від 19 листопада 2018 року у справі № 804/10264/15.
З вищевикладеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII (далі - Закон 1404-VIII).
Виконавче провадження, в силу приписів ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» є завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб).
При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону № 1404-VIII врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.
Зі змісту поданої заяви судом встановлено, що позивач просить встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про його виконання.
З поданих документів видно, що на виконання Волинського окружного адміністративного суду вiд 01.10.2020 року у справі №140/11199/20 державним виконавцем Савкою Л.О. 22.12.2020 було відкрито виконавче провадження
Відповідно до частини 1 статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.
Як вбачається зі змісту постанови Верховного Суду від 23 червня 2020 року по справі №802/357/17-а, звертаючись до суду із заявою про встановлення судового контролю, позивач зобов`язаний навести аргументи на переконання необхідності вжиття таких процесуальних заходів і надати докази в підтвердження наміру відповідача на ухилення від виконання судового рішення.
Враховуючи вищенаведені норми законодавства та обставини справи, колегія суддів дійшла висновку, що подана ОСОБА_1 заява про встановлення судового контролю за виконанням постанови суду задоволенню не підлягає, оскільки відсутні достатні правові підстави для встановлення судового контролю у даній адміністративній справі.
Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 382 КАС України, суд,-
                                                  П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 21 травня 2021 року з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення у справі №140/11199/20 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена. 

Головуючий суддя	 	Л. Я. Гудим 	
судді	 	О. М. Довгополов 	
 	 	В. В. Святецький  	
Повний текст постанови складено 03.09.2021 року.