П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  240/12032/19                     
                                                  Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Любов Анатоліївна                                                                         Суддя-доповідач -  Кузьмишин В.М.   
19 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Кузьмишина В.М. 
суддів:  Сушка О.О.  Боровицького О. А. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про скасування розпоряджень та стягнення моральної шкоди, 
В С Т А Н О В И В :
Описова частина.

Короткий зміст позовних вимог.

          В грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якому просив скасувати розпорядження №199934 від 22.03.2006 та розпорядження №199934 від 02.06.2010 про перерахунок пенсії позивача за заробітною платою та зобов`язати відповідача провести обрахування та індексацію пенсії згідно поданих заяв за стажем і сплатити недоотриману суму за попередній період.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

          Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи, а рішення прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відзив/заперечення на апеляційну скаргу. 

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Рух справи у суді апеляційної інстанції.

          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24 листопада 2020 року  витребувано з Житомирського окружного адміністративного суду адміністративну справу №240/12032/19.
          Ухвалами Сьомого апеляційного адміністративного суду від 21 грудня 2020 року та від 04 лютого 2021 року апеляційну скаргу залишено без руху та запропоновано позивачу у встановлений строк усунути недоліки апеляційної скарги.
          Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25 березня 2021 року відкрито апеляційне провадження у вищевказаній справі.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2021 року справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження. 
   
Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

Так, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та з 12.08.2002 отримує пенсію за віком, обчислену за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
На даний час позивач продовжує працювати у Норинській ЗОШ І-ІІІ ступенів.
15.03.2006 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку пенсії, на підставі якої винесено розпорядження №199934 від 22.03.2006 про здійснення перерахунку пенсії з більшого стажу.
З вказаного вище розпорядження встановлено, що при перерахунку пенсії враховувалась заробітна плата відповідно до ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: з 01.12.1984 по 30.11.1989 на підставі довідок про заробітну плату та з 01.07.2000 по 28.02.2006 - за даними системи персоніфікованого обліку. Також при перерахунку застосовувався показник середньої заробітної плати за 2005 рік в розмірі 735,57 грн.
В результаті перерахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшився з 2,09160 до 1,53349, в свою чергу розмір середньомісячного заробітку збільшився до 1 127,99 грн., а розмір пенсійних виплат з 01.03.2006 становив 496,72 грн.
В подальшому, позивач 03.03.2010 звернувся із заявою про проведено перерахунку пенсії.
При перерахунку пенсії враховувалась заробітна плата з 01.12.1984 по 30.11.1989 та з 01.07.2000 по 28.02.2010 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік - 1 197,91 грн.
В результаті перерахунку винесено розпорядження №199934 від 02.06.2010, з якого встановлено, що коефіцієнт заробітної плати зменшився з 1,53349 до 1,44521 однак розмір середньомісячного заробітку збільшився до 1 731,23 грн, а розмір пенсійних виплат з 01.03.2010 збільшився та становив 1 205,43 грн (а.с.17).
Вважаючи такі розпорядження відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Мотивувальна частина.

Позиція Сьомого апеляційного адміністративного суду

Так, у відповідності до положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).
Статтею 1 Закону № 1058-IV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим   Законом   пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
За змістом пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058- IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, та інші особи, передбачені цим Законом.
Порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії у солідарній системі, а також призначення, перерахунок та виплата пенсії врегульований розділом VI Закону № 1058-IV.
Так, у відповідності до абзацу 1 частини 1 статті 40 вказаного Закону, для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж (абзац 2 частини 1 статті 40 цього ж Закону).
Абзацом 3 частини 1 статті 40 Закону №1058-VI визначено, що за вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку  (абзац 5 частини 1 статті 40 цього ж Закону).
Статтею 41 Закону №1058-VI визначено, що до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії, серед іншого, враховуються суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, а за періоди до запровадження обмеження максимального розміру заробітної плати (доходу), з якої сплачувалися зазначені внески (збір), - у межах сум, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, включалися до заробітної плати, з якої обчислювалася пенсія відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", і не              перевищують 5,6 розміру середньої заробітної плати в Україні на день отримання зазначених сум.
Згідно з частинами 1 та 2 статті 43 Закону № 1058-IV, перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.
У відповідності до вимог статті 44 Закону № 1058-IV,  призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
З метою реалізації Закону № 1058-IV правління Пенсійного фонду України постановою від 25.11.2005 №22-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»» затвердило Порядок № 22-1.
Пунктом 2.7 вказаного Порядку визначено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.
Судом першої інстанції встановлено, що до 01.04.2004 року розмір пенсії позивача обчислювався відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» із заробітної плати, визначеної за період з 01.01.2001 по 21.12.2001 та виплачувалась у максимальному розмірі.
У зв`язку з набранням чинності Закону  України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивачу було проведено перерахунок раніше призначеної пенсії у відповідності до статті 43 вказаного Закону.
Розмір пенсії позивача з 01.01.2004 обчислювався за матеріалами пенсійної справи при страховому стажі 35 років 8 місяців 1 день. Коефіцієнт заробітної плати становив 2,09160, а середньомісячний заробіток для обчислення пенсії  - 640,97 грн. Розмір пенсійних виплат з 01.01.2004 становив 233,59 грн.
15.03.2006 позивач звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про проведення перерахунку пенсії, на підставі якої позивачу проведено перерахунок пенсії з врахуванням заробітної плати позивача у період з 01.12.1984 по 30.11.1989 на підставі довідок про заробітну плату та з 01.07.2000 по 28.02.2006 - за даними системи персоніфікованого обліку, а також з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2005 рік - 735,57 грн.
В результаті перерахунку індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшився з 2,09160 до 1,53349, однак розмір середньомісячного заробітку збільшився до 1127,99 грн. (1,53349 х 735,57 грн), а розмір пенсійних виплат ОСОБА_1    з 01.03.2006 становив 496,72 грн.
В подальшому, 03.03.2010 позивач знову звернувся до Овруцького об`єднаного управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області про проведення перерахунку пенсії, на підставі якої останньому здійснено перерахунок пенсії з урахуванням страхового стажу позивача з 01.03.2006 по 28.02.2010, про що винесено розпорядження 199934 від 02.06.2010.
При перерахунку пенсії враховувалась заробітна плата з 01.12.1984 по 30.11.1989 та з 01.07.2000 по 28.02.2010 із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2007 рік - 1197,91 грн. 
При цьому, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати зменшився з 1,53349 до 1,44521, однак розмір середньомісячного заробітку збільшився до 1731,23 грн (1,44521 х 1 197,91 грн), а розмір пенсійних виплат позивача з 01.03.2010 становив 1205,43 грн.
Колегія суддів зауважує,  що звертаючись до органів Пенсійного фонду України, пенсіонер самостійно приймає рішення щодо варіантів здійснення перерахунку пенсії: лише із урахуванням страхового стажу, або водночас із урахуванням і стажу і заробітної плати після призначення пенсії. 
При цьому Законом України ««Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не передбачено збереження під час перерахунку коефіцієнту заробітної плати, який був до перерахунку.
Досліджуючи подані позивачем заяви в 2006 році та 2010 році, суд першої інстанції встановив, що у них відсутні будь-які посилання (позначки), що стосуються підстав здійснення перерахунку, у зв`язку з чим позивачу здійснено перерахунок пенсії як із врахуванням збільшення стажу так і за заробітною платою та обрано найбільш вигідний варіант для пенсіонера, оскільки при проведенні перерахунків, розмір пенсійних виплат ОСОБА_1 постійно збільшувався.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що  в матеріалах справи міститься ще одна заява позивача про перерахунок пенсії від 13.03.2018, у якій останній зазначив про один із варіантів здійснення перерахунку пенсії , а саме  «із стажу та заробітку». (а.с. 99)
Також суд першої інстанції вірно зауважив про те, що при зміні стажу перерахунок пенсії може здійснюватись із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія, або за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону. Тобто, пенсіонеру належить право вибору заробітної плати, з якої має бути здійснений перерахунок пенсії. Проте, позивачем у поданих ним заявах також не було обрано певного виду заробітної плати, з якої він бажає здійснити перерахунок пенсії у зв`язку із зміною стажу.
Отже, дії відповідача спрямовані на належну пенсійну виплату позивачу відповідно до норм  чинного законодавства.
Окрім того, апеляційний суд вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що оскільки судом не встановлено будь-яких неправомірних дій з боку    відповідача по відношенню до позивача при проведенні перерахунку пенсії на підставі оспорюваних розпоряджень, відповідно відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідач, перераховуючи пенсію позивача, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було  правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 10 березня 2020 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.
          
Головуючий	 	 	Кузьмишин В.М.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Сушко О.О.    Боровицький О. А.