Ухвала
 
16 серпня 2021 року
м. Київ
 
справа № 369/10164/19
провадження № 61-13347ск21
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року у складі судді: Дубас Т. В., та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у складі колегії суддів: Білич І. М., Коцюрби О. П., Слюсар Т. А. у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну ділянку,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом ОСОБА_3 , про визнання права власності на земельну ділянку.
 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
29 червня 2021 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просив скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, справу направити на новий розгляд.
 
Ухвалою Верховного Суду від 30 червня 2021 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну ділянку.
 
05 серпня 2021 року  ОСОБА_1  повторно подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року, а справу направити на новий розгляд.
 
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо є постанова про залишення касаційної скарги цієї особи без задоволення або ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення (пункт 3 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити, оскільки є ухвала Верховного Суду від 30 червня 2021 року про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, 
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити ОСОБА_1 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою, яка підписана представником ОСОБА_2 , на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 21 вересня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 13 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 , про визнання права власності на земельну ділянку.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                              В. І. Крат
 
                                                                                                       Н. О. Антоненко
 
                                                                                       М. М. Русинчук