П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №  560/991/21 
Головуючий у 1-й інстанції:   Шевчук О.П.  
Суддя-доповідач:  Сапальова Т.В. 
05 липня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Сапальової Т.В. 
суддів:  Капустинського М.М.  Смілянця Е. С. 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.04.2018 №0002114001, 
В С Т А Н О В И В :
в січні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Хмельницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.04.2018 №0002114001 про нарахування адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законів у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну в сумі 23800,00 грн.
Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року позов повернуто особі, яка його подала.
Не погодившись з вказаною ухвалою, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про те, що спеціальною нормою, яка встановлює порядок оскарження рішень контролюючих органів, є ст.56 ПК України, п.56.18 якої передбачено, що платник податків має право оскаржити податкове повідомлення-рішення протягом 1095 днів. Отже, висновки суду першої інстанції про пропуск ОСОБА_1 місячного строку звернення до суду є необґрунтованими. 
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти її доводів і зазначив, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, виходячи з наступного.
Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що  позивач без поважних причин пропустив процесуальний строк звернення до суду, визначений Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви, виходячи з наступного.
Згідно з ч.ч.1-2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Ч.ч.2-3 ст.КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення спеціальних строків звернення до адміністративного суду іншими законами.
Оцінюючи висновки суду першої інстанції про те, що строк звернення до суду в даній категорії справ становить 1 місяць, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до ч.7 ст.17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" від 19.12.1995 № 481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення) дії органів,  які  мають  право  контролю за реалізацією норм цього Закону,  можуть бути оскаржені в місячний термін у  судовому порядку. 
Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, у постанові від 19 жовтня 2020 року у справі №640/11515/19 Верховний Суд дійшов висновку про те, що за змістом ч.7 ст.17 Закону № 481/95-ВР місячний строк оскарження встановлений щодо дій контролюючих органів, а не щодо їх рішень.
У постанові від 23 травня 2018 року у справі №803/728/17, спірні правовідносини у якій виникли з аналогічних підстав, Верховний Суд зазначив про те, що Законом № 481/95-ВР не встановлено строку звернення до адміністративного суду щодо оскарження рішення контролюючого органу про застосування фінансових санкцій за порушення вимог цього закону. При цьому Порядок застосування фінансових санкцій, передбачених статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 02.06.2003 № 790, не є законом, тому застосування передбаченого в ньому строку оскарження рішення про застосування фінансових санкцій суперечить вимогам КАС України.
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що строк звернення до суду, встановлений Законом № 481/95-ВР та Порядку №790, не підлягає застосуванню до позовів про оскарження рішень податкового органу про нарахування адміністративного штрафу та штрафних санкцій за порушення законів у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну.
Оцінюючи доводи апеляційної скарги про те, що строк звернення до суду у даній справі регулюється Податковим кодексом України (далі - ПК України в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення), колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до п.109.1 ст.109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Згідно з п.109.2 ст.109 ПК України вчинення платниками податків, їх посадовими особами та посадовими особами контролюючих органів порушень законів з питань оподаткування та порушень вимог, встановлених іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, тягне за собою відповідальність, передбачену цим Кодексом та іншими законами України.
П.111.2 ст.111 ПК України передбачено, що фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.
Відповідно до п.113.1 ст.113 ПК України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. 
Порядок та строки оскарження рішень контролюючих органів встановлені ст.56 ПК України.
Згідно з п.56.18 ст.56 ПК України з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення.
П.102.1 ПК України передбачено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.
Таким чином, строк звернення платника податків з позовом до адміністративного суду становить 1095 днів і обчислюється з дня отримання платником рішення про застосування фінансових санкцій, що оскаржено.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 23 травня 2018 року в справі №803/728/17.
З матеріалів справи встановлено, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 17.04.2018 №0002114001 про накладення штрафу у розмірі 23800,00 грн  позивачка отримала 21.04.2018 (а.с.10).
При цьому згідно з відміткою поштового відділення на конверті позов у даній справі подано засобами потового зв`язку 26.01.2021 (а.с.16).
З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом у даній справі в межах строку, встановленого п.56.18 ст.56 ПК України, а отже підстави для повернення позову відповідно до ч.2 ст.123 КАС України відсутні.
Отже, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю підтверджуються встановленими у справі обставинами.
Висновки суду першої інстанції щодо наявності підстав для повернення позовної заяви не відповідають встановленим у справі обставинам, у зв`язку з чим апеляційну скаргу необхідно задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Відповідно до  статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.    
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 лютого 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 17.04.2018 №0002114001 скасувати.
Справу направити до  Хмельницького окружного адміністративного суду  для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття відповідно до ч.1 ст.325 КАС України та не підлягає оскарженню відповідно до ст.328 КАС України.

Головуючий	 	 	Сапальова Т.В.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Капустинський М.М.    Смілянець Е. С.