Провадження № 33/4820/326/21 
Справа № 686/8359/21 Головуючий в 1-й інстанції Слободян В. С. 
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережний С.Д. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2021 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Бережний С.Д., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2021 року,-
в с т а н о в и в:
Постановою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2021 року
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого  за адресою:  АДРЕСА_1 , непрацюючого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 454 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 31.03.2021 року біля 01 год. 35 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Porche Cayenne» номерний знак НОМЕР_1 по вул. Зарічанській, в м. Хмельницькому неподалік будинку №32/1  з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота,  виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці) та, в порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження, відповідно до встановленого ст.266 КУпАП порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, апелянт просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Вказує, що в супереч приписам КУпАП, без з`ясування всіх обставин справи та підтвердження їх належними доказами суд притягнув його до адміністративної відповідальності. Вважає, що суд порушив його право на захист, оскільки розглянув справу у його відсутність, без належного повідомлення про розгляд справи.
Вказує, що з відеозапису, який наявний у справі, та інші наявні документи, не свідчать про ознаки алкогольного сп`яніння, які описані у протоколі, оскільки керував автомобілем тверезим. 
Зазначає, що працівники поліції порушили вимоги Інструкції, оскільки не забезпечили його доставку до медичного закладу та не була роз`яснена процедура проведення огляду на стан сп`яніння.
Дослідивши зібрані по справі докази, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за таких підстав.
Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Відповідно до положень п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 31 березня 2021 року був складений поліцейським взводу №2 роти №3 батальйону УПП в Хмельницькій області ДПП, того ж дня, о 01 год. 35 хв. в м.Хмельницькому по вул.Зарічанська, 32/1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Porche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.2 ст. 130 КУпАП.
Підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом апелянт не наводить, не встановлено таких і апеляційним судом. В складеному протоколі вказано, що ОСОБА_1   відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку, що не суперечить диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, згідно якої за цією нормою настає відповідальність в разі, зокрема, відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Доводи апелянта, що в провадженні відсутні докази, які б підтверджували, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не можуть бути враховані, зважаючи, що щодо ОСОБА_1 складався протокол за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, а не за керування в стані алкогольного сп`яніння.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується даними відеозапису, з місця оформлення протоколу, який є безперервним. Згідно цих записів видно, що ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили про причини зупинки та вході розмови вказали на ознаки алкогольного сп`яніння. Поліцейський запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати до медичного закладу для проходження такого огляду, однак останній відмовився.
Підстав для визнання відеозапису недопустимим доказом немає, позаяк він отриманий поліцейським відповідно до вимог ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».
Твердження ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що працівники поліції не роз`яснили процедуру проведення огляду та не забезпечили його доставку в медичний заклад, не можуть бути враховані апеляційним судом, оскільки спростовуються матеріалами справи.
В поліцейських були відсутні правові підстави для примусового доставлення особи для проведення огляду в медичному закладі після того, як водій відмовся у встановленому законом порядку від проходження такого огляду. Тому такі доводи апеляційної скарги, як підстави для висновку, що поліцейськими не дотримано порядку направлення водія для проведення огляду та порушено вимоги Інструкції, не можуть бути враховані.
За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння.
Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.
Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено можливість розгляду справ (в яких участь особи, що притягується до відповідальності не є обов`язковою) у відсутність цієї особи в разі, якщо в суду є відомості про повідомлення особи про судовий розгляд справи та якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Доводи апеляційної скарги, що суд розглянув справу у відсутність  ОСОБА_1 , чим позбавив його можливості прийняти участь у справі та надати пояснення, а також на отримання належного захисту та правової допомоги, як підстави для скасування судового рішення, не можуть бути враховані апеляційним судом.
Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 був повідомлений про день та час розгляду справи, що підтверджується відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення та з відеозаписом, на якому зафіксовано, як працівник поліції повідомляв ОСОБА_1 про день слухання справи.
В випадку нез`явлення особи, що притягується до відповідальності, що була повідомлена про слухання справи, однак не прибула у судове засідання, в суду першої інстанції відповідно до ст.268 КУпАП були всі підстави для розгляду справи у відсутність  ОСОБА_1  на підставі наявних в справі доказів. За таких обставин підстави для скасування постанови суду першої інстанції щодо  ОСОБА_1  відсутні.
Не скористався таким правом ОСОБА_1 і в апеляційній інстанції.
Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, давали суду прийти до висновку про доведеність вини  ОСОБА_1  у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.
При розгляді справи щодо  ОСОБА_1 порушень норм процесуального та матеріального права, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.
Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.
Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 06 квітня 2021 року якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП - залишити без зміни, а апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення. 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду С.Д. Бережний