ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2021 р.                                                               м. Чернівці 

       Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою захисника Ткач Ф.Г. на постанову судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 травня 2021 року, - 

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою,  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , - визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 000 грн. на користь держави.
Стягнуто з  ОСОБА_1  на користь держави судовий збір у сумі 454 грн..
Не погоджуючись з вказаним рішенням суду особа, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та в його інтересах захисник Ткач Ф.Г. подали спільну апеляційну скаргу, в якій вважають постанову суду такою, що винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване покарання за адміністративне правопорушення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи та є незаконною.
Вимоги обґрунтовують тим, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 470 МК України, якої станом на травень 2018 року не існувало. 
Більше того, суд проігнорував вище вказані норми законодавства, та не звернув увагу на те, з яких причин протокол було складено 12.04.2021 р., а не

ЄУНСС №725/2959/21 Головуючий у І інстанції: Скуляк І.А.
Провадження №33/822/417/21 Доповідач: Станковська Г.А. 
Категорія: ч.6 ст. 470 МК України 
після безпосереднього виявлення правопорушення та притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.6 ст. 470 МК України, яка зворотної дії в часі немає.
Крім того, звертають увагу на те, що суд прийняв до уваги неналежні та недопустимі докази, зокрема, протокол про порушення митних правил від 12.04.2021 р. за №0476/40800/21 складений із порушенням вимог ч.2 ст. 494 МК України. Витяг з АДС, витяг з Диспетчера ЗМК, витяги з ПІК Інспектор містять зведені відомості про нібито правопорушника ОСОБА_1 .. Однак вони не підписані та не завірені посадовими особами.
Просять скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.
Також, просять поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, який відбувся 19.05.2021 року, судовий розгляд здійснений без його участі, рішення суду йому не направлялось. 02 липня 2021 року в телефонному режимі ОСОБА_1 дізнався від державного виконавця, що відносно нього відкрито виконавче провадження. Таким чином дізнався про існування постанови суду, а з самою постановою ознайомився лише 26 липня 2021 року. За таких обставин, вважає процесуальний строк пропущеним із поважних причин.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши аргументи апеляційної скарги, суд приходить до наступних висновків.
Згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Як вбачається з матеріалів справи, докази про належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи районним судом 19.05.2021 року відсутні, судовий розгляд здійснений без його участі, копія судового рішення йому не направлялась. Отримав постанову апелянт - 26.07.2021 року. За таких обставин, строк на апеляційне оскарження судового рішення пропущений із поважних причин, а тому його слід поновити.
Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Згідно ст. 487 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
За змістом ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог районний суд, розглядаючи дану справу, не дотримався, оскільки поза увагою та без належної оцінки суду залишились обставини, які істотно вплинули на висновки про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.
Згідно із ст. 90 МК України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.
Пунктом 1 ч.1 ст. 95 МК України, передбачено, що для автомобільного транспорту встановлюється строк транзитних перевезень у 10 діб, у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.
Вважаючи винуватість ОСОБА_1 доведеною, суд послався на протокол про порушення митних правил №0476/40800/21 від 12.04.2021 року, відповідно до якого 12.04.2021 року в ході здійснення моніторингу наявних баз даних, управлінням протидії митним правопорушенням та контрабанді Буковинської митниці Держмитслужби встановлено, що згідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС Держмитслужби громадянин - резидент ОСОБА_1 ввіз 19.05.2018 р. транспортний засіб марки AUDI A6, кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 в режимі «транзит», в зоні діяльності Чернівецької митниці ДФС шляхом вибору смуги руху «зелений коридор» та повинен був вивезти його за межі України у визначений законодавством строк. Згідно з графою примітки модуля «Диспетчер ЗМК та Пасажирського пункту пропуску» АСМО «Інспектор» гр. ОСОБА_1 «Умови транзиту ТЗ роз`яснено. Про відповідальність попереджено».
За фактом порушення зобов`язання про транзит в АСМО «Інспектор» було внесене орієнтування №518/24-70-62-19 від 30.05.2018 р. відносно транспортного засобу та громадянина. Також, Чернівецькою митницею ДФС на виявлення вказаного транспортного засобу орієнтовано ГУНП в Чернівецькій області (вих. №950/9/24-70-20-05-13/01 від 12.07.2018 р. п.146 додаток №1).
Паспортні дані та місце проживання гр. ОСОБА_1 встановлено через АДС УДМСУ в Чернівецькій області.
Гр. ОСОБА_1 повідомлений про необхідність прибуття до Буковинської митниці Держмитслужби для надання пояснень, попереджений про можливість запровадження справи про ПМП та залишено контактні телефони УПМП та Буковинської митниці Держмитслужби. На виклики в митницю гр. ОСОБА_1 не прибув, хоча наявне повідомлення про отримання листа виклику, на контактні телефони не звертався. Із заявою про продовження строку доставки транспортного засобу, зміни митного режиму або його розмитнення, в митні органи гр. ОСОБА_1 станом на 12.04.2021 р. не звертався. Будь-які документи, передбачені ст. 460 Митного кодексу України на підтвердження поломки транспортного засобу, перебування на лікарняному, або настання інших обставин, що унеможливили вивезення вказаного транспортного засобу за межі митної території України у передбачений законодавством строк гр., ОСОБА_1 до митних органів не надавались.
Станом на 12.04.2021 р. транспортний засіб AUDI A6, кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 до митного органу призначення не доставлено, за межі митної території України не вивезено, його митне оформлення в іншому режимі не здійснювалось, відносно гр. ОСОБА_1 справу про ПМП не запроваджено. 
Таким чином, враховуючи вимоги Митного кодексу України та ЗУ №2612-VIII від 08.11.2018 року, №2725-VIII від 16.05.2019 року, щодо змін до Митного кодексу України гр. України ОСОБА_1 не доставив до митного органу призначення, до закінчення строку, визначеного статтею 95 МК України та не вивіз за межі митної території України транспортний засіб AUDI A6, кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 у встановлений статтею 95 Митного кодексу України термін, більший ніж на тридцять діб.
Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбачених ч.6 ст. 470 МК України.
При цьому, суд не врахував, що на момент ввезення транспортного засобу - 19.05.2018 р., диспозицією ст. 470 МК України була передбачена відповідальність, зокрема, за перевищення встановленого статтею 95 Митного Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення.
Зазначена норма закону складалась із трьох частин та санкція будь-якої із них в тій редакції була більш м`якою, ніж санкція ч.6 ст. 470 МК України у діючій редакції.
Законом України №2612-VII від 08 листопада 2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України, яка наразі містить 6 частин.
Відповідно до Закону України №2725-VIII від 16 травня 2019 року, редакція ч.6 ст. 470 МК України набула чинності 22 серпня 2019 року.
Диспозицією ч.6 ст. 470 МК України встановлена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
За вчинення цього правопорушення передбачене накладення стягнення у виді штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскації таких транспортних засобів.
Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної сили в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися як правопорушення.
Згідно ст. 3 МК України, при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. У разі, якщо законодавством України передбачена можливість виконання митних формальностей без подання митної декларації, застосовуються норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день виконання таких формальностей.
Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів.
Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.
Конституційний Суд України у рішенні №1-рп/99 від 9 лютого 1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів вказує, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.
Відповідно до ч.6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.
Однак, такі дії на час ввезення вказаного транспортного засобу як окремий склад правопорушення законом (МК України) не були передбачені.
Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 ввіз 19.05.2018 року транспортний засіб AUDI A6, кузов НОМЕР_1 , р/н НОМЕР_2 в режимі «транзит», в зоні діяльності Чернівецької митниці ДФС шляхом вибору смуги руху «зелений коридор» та повинен був вивезти його за межі України у визначений законодавством строк.
Проте, апеляційний суд бере до уваги те, що інформація про не доставляння транспортного засобу ОСОБА_1 до органу доходів і зборів у встановлені законом строки містилась у програмно-інформаційного комплексу «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДФС та була відома митному органу по сплину 10 днів після ввезення. Однак, жодних дій митним органом здійснено не було.
Отже, протокол щодо ОСОБА_1 за порушення митних правил в редакції закону, який діяв на той час, та який передбачав більш м`яке стягнення за вчинені ним дії складений не був, і це не залежало від волевиявлення громадянина, а тому не має утворювати для нього правових наслідків.
Тому дії ОСОБА_1 в редакції Закону, який був чинним на час скоєння ним правопорушення, містять склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 470 МК України, а відтак підстав для кваліфікації його дій за ч.6 ст. 470 МК України у чинній наразі редакції, районний суд не мав.
Згідно ч.1 ст. 522 МК України, справи про порушення митних правил, передбачені частинами першою - п`ятою статті 470 МК України, розглядаються органами доходів і зборів, а тому апеляційний суд позбавлений права розглядати справу про порушення митних правил, передбачених ч.3 ст. 470 МК України.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України. 
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Таким чином, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що постанову районного суду відносно ОСОБА_1 слід скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього - закрити у відповідності до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України. 
На підставі наведеного та керуючись ст. 247, 289, 294 КпАП України, ст. 529, 530, 531 МК України та ст. 58 Конституції України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, - 

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 та захиснику Ткач Ф.Г. строк на апеляційне оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 травня 2021 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та захисника Ткач Ф.Г. - задовольнити.
Постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 травня 2021 року відносно  ОСОБА_1  - скасувати, а провадження у справі - закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 470 МК України.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Чернівецького
        апеляційного суду Г.А. Станковська